Държавен вестник, бр. 72, 2015 г., стр. 60

СТР.  60	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  72
6.2.2. Снемат подробна анамнеза относно 
механизма на изгарянето, причини, точен час 
на травмата, първа помощ (каква е и продъл­
жителност), прием на храна и течности.
6.2.3. Провеждат адекватно обезболяване. 
6.2.4. Определят площта, дълбочината на 
изгарянето, ангажиране на функционални места 
и наличие на инхалационна травма. 
6.2.5. На базата на направената оценка на 
общото и локалното състояние се преценява 
мястото за лечение на пациента. Ако се касае 
за ограничено (3 %) повърхностно изгаряне (І, 
ІІА степен) пациентът продължава лечението 
амбулаторно. Задължително насочване и лече­
ние в специализиран център или отделение по 
изгаряне се налага при: 
6.2.5.1. повърхностни или дълбоки термични 
изгаряния над 3 % от телесната повърхност;
6.2.5.2. всички дълбоки изгаряния;
6.2.5.3. всички изгаряния при деца под 36 
месеца и възрастни над 65 години;
6.2.5.4. изгаряния при пациенти с тежки со­
циални проблеми и деца в риск;
6.2.5.5. въвличане на функционални места 
(глава, шия, ръце, ходила, перинеум, гениталии 
и големи стави);
6.2.5.6. химически и електрически изгаряния 
(включително от мълния);
6.2.5.7. циркулярни изгаряния;
6.2.5.8. наличие на съпътстваща травма или 
придружаващо заболяване;
6.2.5.9. инхалационна травма;
6.2.5.10. бременност и изгаряне;
6.2.5.11. подозрение за умишлено изгаряне.
6.2.6. Провеждат консултация със специалист 
по изгаряне, анестезиолог-реаниматор и специ­
алисти с оглед на придружаващи страдания.
6.2.7. При липса на критерии за трансфериране 
на пациента се прави след обезболяване (пара­
цетамол и нестероидни противовъзпалителни 
средства) първична хирургична обработка на 
раната, включваща:
6.2.7.1. отстраняване на стягащи дрехи и 
бижута; 
6.2.7.2. охлаждане не повече от 20 минути, 
ако не са минали 3 часа от изгарянето (не се 
използва лед);
6.2.7.3. химическите изгаряния изискват об­
ливане с обилно количество вода;
6.2.7.4. изгаряния в областта на очите се по­
чистват с физиологичен серум;
6.2.7.5. при повърхностни епидермални изга­
ряния се прилагат овлажняващи кремове и се 
прави нова оценка след 12 часа; 
6.2.7.6. при зони на деепителизация се прилага 
затворен метод на лечение с епителотонична 
антисептична превръзка; ако липсва такава, се 
продължава лечението с хидратиращи кремове;
6.2.7.7. малки блистери могат да се оставят 
интактни за няколко дни, като се насочат кон­
тролни прегледи;
6.2.7.8. при по-големи блистери се отстранява 
внимателно отслоеният епидермис и се поставя 
сребърен сулфадиазин; след 12 часа се прави
нова оценка на раната и се проследява за белези 
на инфекция; 
6.2.7.9. изгаряния в областта на крайници и 
големи стави се имобилизират и се елевират;
6.2.7.10. тетанична профилактика;
6.2.7.11. при наличие на критерии за транс­
портиране на пациента се поставя венозен цен­
трален или периферен източник, осигуряване 
и поддръжка на свободни дихателни пътища 
(трахеална интубация, кислородотерапия);
6.2.7.12. поставяне на уретрален катетър;
6.2.7.13. течностна ресусцитация според те­
жестта на изгарянето и корекция на течностния 
дефицит с рингер пактат по схема;
6.2.7.14. мониториране на хемодинамичните 
параметри;
6.2.7.15. поддържане на телесната температура 
и профилактика на хипотермия при транспорта 
на пациента. 
6.3. Алгоритъм при спешни състояния.
6.3.1. Спешните състояния представляват 
остро или внезапно възникнало състояние на 
нарушение на виталните функции на органи­
зма, свързано с нарушаване на морфологичната 
структура или спиране на функционалните про­
цеси на един или няколко органа или системи 
в човешкото тяло и водещо непосредствено до 
смърт или трайно и тежко увреждане.
6.3.2. Спешните състояния изискват незабавна 
намеса на подготвени за целта лица с цел оси­
гуряване и поддържането на виталните функции 
на организма до поставянето на окончателната 
диагноза чрез прилагане на реанимационни 
мероприятия и/или интензивни грижи.
6.3.3. Обект на спешната помощ са всички 
болни и пострадали, намиращи се в състояние 
на нарушени витални функции, пряко застра­
шаващо живота им.
6.3.4. Основни дейности в диагностично-ле­
чебния процес:
6.3.4.1. физикално изследване;
6.3.4.2. изграждане на диференциално-диаг­
ностичен план;
6.3.4.3. определяне на необходимостта от из­
ползване на допълнителни диагностични методи 
и интерпретация на получените резултати;
6.3.4.4. периодична оценка на състоянието;
6.3.4.5. определяне на индивидуално меди­
каментозно, оперативно и/или инвазивно (ин­
тервенционално) лечение, чиято основна цел е 
предотвратяване на смъртта и/или инвалидиза­
цията на пациента. 
6.3.5. Специфичните дейности по обслужване 
на пациенти със спешни състояния съдържат 
елементи и на други медицински специалности: 
анестезия и интензивно лечение, хирургия, трав­
матология, урология, неврохирургия и др. Всички 
служители трябва да бъдат надлежно обучени в 
съответствие с националното законодателство 
за своята работа и дейности, включително и за 
устройства и процедури, използвани при извън­
редни ситуации. Техните умения трябва да бъдат 
периодично актуализирани, за предпочитане 
веднъж годишно.