Държавен вестник, бр. 96, 2016 г., стр. 5

БРОЙ  96	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  5  
през последните три месеца на своя мандат. 
Той има правомощието да назначава служеб-
но правителство, но няма правомощие да 
разпуска Народното събрание. Несъмнена е 
забраната. Нормата е императивна. Тя отго-
варя на въпроса, който президентът поставя 
в своето искане. Отговорът е отрицателен за 
президента в хипотезата на чл. 99, ал. 7, изр. 
първо от Конституцията. В решение № 20 
от 23.12.1992 г. на Конституционния съд на 
Република България по к.д. № 30/1992 г. е 
посочено, че тази уредба е гаранция за ус-
тановения режим на управление от Консти-
туцията – парламентарен. Гаранция и срещу 
преминаването към непарламентарен режим 
на управление. Това е правна гаранция наред 
с моралните и политическите гаранции за 
конституционосъобразност на държавното 
управление и съобразяване съотношението 
в правомощията на парламент, правителство 
и държавен глава. Принципно е изискване-
то на изречение второ на ал. 5 на чл. 99 от 
Конституцията, според което с акта, с който 
президентът разпуска Народното събрание, 
се определя и датата на изборите за ново 
Народно събрание. Императивно е и изис-
кването, че при разпускане на действащото 
Народно събрание новите избори се произ-
веждат поначало в срока по чл. 64, ал. 3 от 
Конституцията, а президентът не може да 
разпуска парламента през последните три 
месеца от своя мандат. Така както не може 
да насрочва избори действащият президент, 
ако не разпусне Народното събрание, така 
и президентът, чийто мандат изтича в три-
месечния срок по чл. 99, ал. 7, изр. първо от 
Конституцията, не може да стори това, защото 
няма правомощието да разпуска Народното 
събрание. Положението по ал. 7 на чл. 99 от 
Конституцията не може да бъде различно в 
сравнение с предвиденото в чл. 99, ал. 5 от 
Конституцията.
Не е налице твърдяната в искането празно-
та в конституционноправната регламентация, 
защото определянето на датата на изборите е 
свързано с разпускането на Народното събра-
ние, каквото правомощие президентът с ман-
дат в периода на последните три месеца няма. 
Тази връзка е изрично посочена в изречение 
второ на ал. 5 на чл. 99 от Конституцията, 
която казва: „Актът, с който президентът 
разпуска Народното събрание, определя и 
датата на изборите за ново Народно събра-
ние.“. Текстът показва неразривната връзка 
между разпускането на съществуващото На-
родно събрание и насрочването на изборите 
за ново Народно събрание, което трябва 
да се извърши едновременно. Посоченото 
конституционно положение е в съгласие и с 
чл. 64, ал. 3 от Конституцията, който поста-
новява, че избори за ново Народно събрание 
се произвеждат най-късно до два месеца след 
прекратяване на пълномощията на предиш-
ното. Тази разпоредба намира приложение и 
в случая на чл. 99, ал. 7 от Конституцията. 
Що се отнася до назначаването на служебно 
правителство, това правомощие е предоставено 
на държавния глава – действащия президент, 
независимо че той е в края на своя мандат. 
И да тече тримесечният срок, щом са налице 
предпоставките – оставка на правителството 
и действащ (неразпуснат) парламент, прези-
дентът може да назначи служебно правител-
ство. Щом президентът не може да разпусне 
Народното събрание, не може и да определя 
дата на изборите за ново Народно събрание. 
Съвсем ясно е, че в хипотезата на чл. 99, ал. 7, 
изр. първо от Конституцията разпускането 
на Народното събрание и свързаните с него 
нови избори в срока по чл. 64, ал. 3 от Кон-
ституцията са действия, които са изключени 
от правомощията на действащия президент 
с неизтекъл мандат по-малко от три месеца, 
но са сред първостепенните неотложни за-
дължения на новоизбрания президент след 
встъпването му в длъжност. На насрочването 
на избори в кратък срок, което се извършва 
едновременно с разпускането на Народното 
събрание, спира вниманието ни и Решение 
№ 20/1992 г., на което се позовава и искане-
то на президента. Изборите неминуемо ще 
следват разпускането на Народното събрание, 
от която дата и насрочването на избори има 
правно действие. В същото решение се по-
сочва, че насрочването на дата на изборите 
се извършва едновременно с разпускането на 
Народното събрание.
За да има задължително тълкуване от Кон-
ституционния съд, е необходимо да е налице 
правен интерес, какъвто в случая при ясно-
тата на нормата на чл. 99, ал. 7, изр. първо 
от Конституцията няма, защото тя осигурява 
баланса в осъществяването на държавната 
власт в обстановката на оставка на Минис-
терския съвет, невъзможност да се състави 
редовно правителство поради проваляне на 
проучвателния мандат, както и осъществяване-
то на правомощието, което президентът има, 
да назначи служебно правителство и дейст-
вията на това правителство. Конституцията 
и в разпоредбите на чл. 99, ал. 7, изр. първо 
от Конституцията съобразява принципа за 
разделение и сътрудничество на държавните 
власти (чл. 1, ал. 1 и чл. 8 от Конституцията). 
Конституционният съд многократно е под-
чертавал наличието на правен интерес като 
необходима предпоставка за задължително 
тълкуване на конституционните разпоредби 
(вж. напр. Определение № 4 от 14.08.2007 г. 
по к. д. № 9/2007 г.).
Конституционният съд не е консултативен 
орган, а упражнява правомощие за задъл-
жително тълкуване, когато има обоснован 
интерес от това. Няма конституционен