Държавен вестник, бр. 45, 2009 г., стр. 8

С Т Р .  8
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  45
на регионално ниво. Твърди се също, че по-
добно ограничение няма в други страни, а и
наличието на свързани лица в рамките на ЕС
не засяга конкуренцията на националните
радио- и телевизионни оператори.
Във второто искане акцентът е върху не-
възможността радио- и телевизионните опе-
ратори да разпространяват програмите си чрез
собствени електронни съобщителни мрежи,
както го правят в момента чрез аналогово
наземно разпространение.
Измененията в ЗЕС и ЗРТ са обусловени от
необходимостта да бъде изградена законова ос-
нова за осъществяване на цифрово наземно ради-
оразпръскване, което ще гарантира успешен пре-
ход от аналогово към цифрово радиоразпръсква-
не. Съгласно поетите от Република България
ангажименти до края на 2012 г. тя следва да прек-
рати аналоговото разпространение на телевизи-
онни програми и да изгради функционираща циф-
рова наземна електронносъобщителна мрежа.
Искателите смятат, че разпоредбата на чл. 47а
ЗЕС ограничава конституционното право на
физическите и юридическите лица в страната за
свободна стопанска инициатива. Според тях не
е осигурена и закрила на инвестициите, както и
на стопанската дейност на българските и чуж-
дестранните граждани и юридически лица.
Изводът на искателите не може да бъде
споделен.
Безспорно е, че радио- и телевизионната дей-
ност е свързана както със създаването на ра-
дио- и телевизионни програми, така и с осигу-
ряването на разпространението на създадените
програми чрез наземно радиоразпръскване (ана-
логово или цифрово), така че да се осигури
приемане от неограничен брой лица. Не е необ-
ходимо разпространението на програмите, съз-
дадени от радио- и телевизионен оператор, да
се осъществява чрез “собствена” мрежа.
Като ограничава с разпоредбата на чл. 47а
ЗЕС радио- и телевизионните оператори и свър-
заните с тях лица да получат разрешение за
използване на радиочестотен спектър и огра-
ничавайки чрез чл. 48, ал. 3 ЗЕС получилия ве-
че разрешение мултиплекс оператор и свърза-
ните с него лица да бъдат радио- и телевизио-
нен оператор и да създават радио- или телеви-
зионни програми, законодателят ефективно га-
рантира спазването на принципите на свободна
стопанска инициатива, осигурява превенция
срещу нелоялната конкуренция и закриля пра-
вата на българските и/или чуждестранните
граждани и юридически лица.
Следва да се отбележи, че в конкретния слу-
чай обект на свободната стопанска инициатива
е специален обект—от тези, посочени в чл. 18
от Конституцията, т.е. радиочестотен спектър.
Конституционният съд се е произнасял по въп-
роса, като е приел, че правото на държавата по
отношение на обектите е свързано не с качес-
твото є на титуляр на правото на собственост,
а като субект (носител) на суверенна власт.
Съдът счита, че разпоредбите на чл. 47а и
чл. 48, ал. 3 и 4 ЗЕС, както и чл. 116и ЗРТ не
противоречат на разпоредбите на чл. 19, ал. 1, 2
и 3 от Конституцията на Република България.
Те са предназначени да предотвратят вертикал-
ните и хоризонталните концентрации и моно-
полни положения.
Целта на тези разпоредби е ясно да се отгра-
ничи предприятието, което ще осъществява
електронни съобщения (т.нар. оператор на мул-
типлекс) от лицата, които ще създават медий-
но съдържание (радио- и телевизионни опера-
тори). Текстът е в съответствие с чл. 18, ал. 3 от
Конституцията, според който държавата осъ-
ществява суверенни права върху радиочестот-
ния спектър и позициите на геостационарната
орбита, определени за Република България с
международни споразумения.
В случай, че един радио- и телевизионен опе-
ратор има издадено разрешение от КРС за пол-
зване на индивидуално определен ресурс—ра-
диочестотен спектър, за осъществяване на елек-
тронни съобщения чрез мрежи за наземно циф-
рово радиоразпръскване, би се стигнало до ог-
раничаване на конкуренцията и на защитата на
интересите на потребителите. Сливането на
фигурата на оператор на мултиплекс с фигура-
та на радио- и телевизионен оператор и създа-
ването на монополно положение за това пред-
приятие, което съчетава двете функции, би до-
вело до нарушения на конкретните изисквания.
Подобни изкривявания биха имали негативен
ефект и върху конкуренцията на медийния па-
зар, поради което законодателят е въвел огра-
ничителните разпоредби на чл. 47а и чл. 48, ал. 3
и 4 ЗЕС, както и на чл. 116и ЗРТ.
Един оператор на мултиплекс, ако създава и
медийно съдържание, може да злоупотреби с
ключовата си позиция в няколко направления:
може да откаже да сключи договор с телевизи-
онен оператор, може да обвърже договора с дру-
ги предложения, като го задължи да приеме от
него освен мултиплицирането и другите услуги,
може (не на последно място) да дискриминира
отделните телевизионни оператори. Такъв при-
мер за възможност за дискриминация е налице
при предоставянето на честоти на отделните
програми. Един телевизионен канал разполага с
определен капацитет за разпространение. При
мултиплицирането този капацитет се разпреде-
ля чрез предоставянето на т.нар. “битови често-
ти”. От това, каква част от тях е дадена на теле-
визионния оператор, зависи качеството на раз-
пространение, както и броят на разпространява-
ните в един мултиплекс услуги. Поради това може
с предоставянето на по-малко битови честоти да
бъде ощетен даден телевизионен оператор.
Именно за да се защити общественият инте-
рес, е въведено разграничението в разпоредби-
те на чл. 47а и чл. 48, ал. 3 и 4 ЗЕС—оператор на
мултиплекс и радио-телевизионен оператор да
бъдат различни лица. Обратното—възможност-
та един и същи субект да осъществява и двата