Държавен вестник, бр. 35, 2017 г., стр. 23

БРОЙ  35	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  23  
случай незабавно се уведомява Народното 
събрание, а когато то не заседава (чл. 45, 
ал. 2) – неговият председател. 
(3) Когато са налице достатъчно данни, че 
народен представител е извършил престъп­
ление от общ характер, главният прокурор 
отправя мотивирано искане до Народното 
събрание, а когато то не заседава – до него­
вия председател, с което се иска разрешение 
за възбуждане на наказателно преследване. 
Към искането се прилагат достатъчно данни.
(4) Разрешение за възбуждане на наказа­
телно преследване не се изисква при писмено 
съгласие на народния представител. Народният 
представител представя писменото си съгла­
сие до председателя на Народното събрание, 
който уведомява незабавно главния прокурор 
и информира Народното събрание на първото 
пленарно заседание след постъпване на съгла­
сието. Даденото писмено съгласие не може 
да бъде оттегляно от народния представител.
(5) Извън случаите по ал. 4, искането на 
главния прокурор и приложените към него 
данни се разглеждат от Народното събрание, 
което се произнася с решение, не по-рано 
от 5 дни след постъпване на искането. При 
поискване и явяване народният представител 
се изслушва от Народното събрание.
(6) Когато Народното събрание не заседа­
ва (чл. 45, ал. 2), разрешение за възбуждане 
на наказателно преследване срещу народен 
представител се дава от председателя на На­
родното събрание. Разрешението, дадено от 
председателя на Народното събрание, се внася 
за одобрение от народните представители на 
първото заседание на Народното събрание.
(7) Когато наказателното преследване 
завърши с присъда, с която е наложено на­
казание лишаване от свобода за умишлено 
престъпление, или когато изпълнението на 
наказанието лишаване от свобода не е отло­
жено, Народното събрание взема решение за 
предсрочно прекратяване пълномощията на 
народния представител.
(8) В случаите, когато главният прокурор 
е направил искане за задържане на народния 
представител, Народното събрание се про­
изнася с отделно решение, взето по реда на 
ал. 1 – 7. То може да отмени дадено от него 
разрешение.
(9) Разпоредбата на чл. 70 от Конституцията 
се прилага и в случаите, когато наказателно 
преследване срещу народен представител е 
възбудено преди избирането му. 
Чл. 139. Народните представители не мо­
гат да бъдат повиквани на военновременна 
служба като запасни. 
Чл. 140. (1) В случаите, когато народен 
представител, избран с кандидатска листа на 
партия или коалиция, бъде избран за минис­
тър, той се замества от следващия в листата 
кандидат за времето, през което изпълнява 
функциите на министър.
(2) Когато бъде освободен като министър, 
пълномощията на народен представител се 
възстановяват, а на заместващия го се пре­
кратяват. Когато от една листа е извършено 
повече от едно заместване, при възстановяване 
на пълномощията на народен представител се 
прекратяват пълномощията на последния от 
листата, който ги е придобил по заместване. 
Чл. 141. Държавните и местните органи и 
техните администрации са длъжни да оказ­
ват съдействие на народния представител и 
да му предоставят при поискване сведения и 
документи във връзка с изпълнение на пра­
вомощията му. Народният представител има 
право на достъп до държавните и местните 
органи и организации. 
Раздел II
Етични норми за поведение
Чл. 142. Народният представител осъ­
ществява своите правомощия при зачитане 
на върховенството на закона и защитата на 
обществения интерес, като се ръководи от 
принципите на необвързаност с частни ин­
тереси, откритост, отчетност и прозрачност. 
Чл. 143. Народният представител се отнася 
с дължимото уважение към гражданите, не­
зависимо от политическите им пристрастия, 
служебното им положение и изразяваното от 
тях мнение.
Чл. 144. (1) Народният представител не 
може да дава съгласие за осъществяване на 
своите правомощия в частен интерес на фи­
зически или юридически лица. 
(2) Народният представител не може да 
дава съгласие или да използва служебното 
си положение за рекламна дейност.
Чл. 145. (1) Народният представител не 
допуска да бъде поставен във финансова зави­
симост или друга обвързаност с физически или 
юридически лица, която би могла да повлияе 
върху изпълнението на неговите правомощия. 
(2) Народният представител изпълнява 
правомощията си, без да търси или получава 
материална или друга облага за себе си или 
за свързаните с него лица по смисъла на За­
кона за предотвратяване и установяване на 
конфликт на интереси.
(3) Народният представител не може да 
предприема действия, които накърняват 
принципа на разделението на властите и не­
зависимостта на държавните органи. 
Чл. 146. Народният представител декларира 
имущество, доходи и разходи в страната и в 
чужбина по реда на Закона за публичност 
на имуществото на лица, заемащи висши 
държавни и други длъжности.
Чл. 147. При внасяне на законопроекти, 
изказване или гласуване в пленарно заседание 
или в комисия народен представител с частен 
интерес от обсъждания проблем по смисъла 
на Закона за предотвратяване и установява­
не на конфликт на интереси е длъжен да го 
декларира.