Държавен вестник, бр. 7, 2019 г., стр. 16

СТР.  16	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  7
че е налице основание за отмяна на цялата 
оспорена Наредба за изменение и допълнение 
на Наредба № 16 от 12.08.1999 г.
Ответникът по протеста – Министерството 
на околната среда и водите, чрез процесуалните 
си представители юрк. Петков и юрк. Райкова 
в представени по делото писмени бележки и 
в съдебно заседание оспорват протеста като 
неоснователен, като считат, че са изпълне-
ни изискванията на чл. 26, ал. 2 от ЗНА (в 
приложимата редакция от 2012 г.) предвид 
извършеното съгласуване и взето становище 
от Българската петролна и газова асоциация, 
която е обединение от заинтересовани лица, 
и молят да се потвърди изменението на на-
редбата. Не сочат нови доказателства и нямат 
доказателствени искания. Претендират при-
съждане на юрисконсултско възнаграждение.
Заинтересованите страни по протеста:
Министърът на здравеопазването, редовно 
призован, се представлява от юрк. Цветкова, 
която не сочи нови доказателства и няма до-
казателствени искания. Присъединява се към 
становището на ответника по протеста и моли 
същият да бъде отхвърлен като неоснователен.
Министърът на икономиката, редовно 
призован, не се представлява и не взима 
становище по протеста.
Министърът на транспорта, информацион-
ните технологии и съобщения в представено 
по делото писмено становище и в съдебно 
заседание чрез процесуалния си представител 
юрк. Геренска счита, че протестът е неосно-
вателен и моли да се постанови решение, с 
което да бъде оставен без уважение. Изразява 
становище, че изменението на наредбата е 
станало след проведени обществени консулта-
ции и обсъждане от страна на заинтересова-
ните лица от Българската петролна и газова 
асоциация и при спазване на относимите 
разпоредби на ЗНА.
Министърът на регионалното развитие и 
благоустройството, редовно призован, не взима 
становище по протеста и не се представлява.
Министърът на енергетиката, редовно 
призован, не взима становище по подадения 
протест и не се представлява.
Прокурорът от Върховната административ-
на прокуратура дава мотивирано становище, 
че протестът е частично основателен. Излага 
доводи, че липсата на мотиви и съответно 
доклад, обосноваващи издаването на норма-
тивния акт, които да се публикуват ведно с 
проекта на интернет страницата на ведом-
ството, представляват съществено нарушение 
на императивната разпоредба на чл. 26, ал. 2 
(сега ал. 3) от ЗНА. Излага доводи, че предвид 
обстоятелството, че протестът е подаден на 
3.11.2016 г., по отношение на част от тексто-
вете от процесната Наредба за изменение и 
допълнение на Наредба № 16 от 1999 г. са 
настъпили промени, извършени с последващи 
наредби за изменение и допълнение на Наред-
ба № 16 от 1999 г., съответно от 18.04.2014 г. 
и от 14.06.2016 г., като някои от оспорените 
текстове са били изменени, а други – изцяло 
отменени. Предвид това счита, че подаденият 
протест следва да бъде оставен без разглеждане 
в частта, в която § 1, § 10, § 12, т. 3 и § 16 от 
наредбата, предмет на настоящия протест, са 
били изменени с последващите две изменения 
на наредбата, а в останалата част следва да 
бъде уважен.
Върховният административен съд, тричле-
нен състав на трето отделение, като разгледа 
протеста, прие за установено следното:
По отношение на приложимия закон:
За настоящото съдебно производство е 
приложима процедурата по дял трети „Про-
изводства пред съд“ на Административноп-
роцесуалния кодекс, глава десета, раздел 
III „Оспорване на подзаконови нормативни 
актове“ на АПК.
Съгласно чл. 142, ал. 1 АПК съответствието 
на административния акт с материалния закон 
се преценява към момента на издаването му, 
като моментът на издаване на нормативния 
административен акт представлява сложен 
фактически състав, в който освен всички 
действия по неговото приемане се включва 
и обнародването му в ДВ и влизането му в 
сила. Съгласно чл. 5, ал. 5 от Конституцията на 
Република България (Конституцията) всички 
нормативни актове се публикуват, което като 
принцип определя обнародването в ДВ като 
задължителен елемент от фактическия състав 
по издаване на нормативния акт, включващ 
процедура по изготвяне на проект, оповестя-
ване, съгласуване, внасяне на предложение за 
приемане, вземане на решение за приемане, 
удостоверяване на съдържанието, обнарод-
ване и влизане в сила. Преценката относно 
спазването на ЗНА следва да е съобразена с 
редакцията на закона към датата на издаване 
на наредбата – 25.04.2012 г., респективно из-
мененията и допълненията в нея, а не дейст-
ващата към настоящия момент редакция от 
ДВ, бр. 34 от 2016 г.
По отношение допустимостта на протеста:
Върховният административен съд счита 
протеста за допустим на основание чл. 16, 
ал. 1 АПК срещу подзаконов администрати-
вен акт, чието оспорване не е ограничено във 
времето. Процесуалните предпоставки, при 
които е допустимо оспорването на подзаконов 
нормативен акт, са определени в чл. 185, 186 и 
187 от АПК. Според чл. 7, ал. 2 от Закона за 
нормативните актове наредбата е нормативен 
акт, който се издава за прилагане на отделни 
разпоредби или подразделения на нормати-
вен акт от по-висока степен. Наредбата за 
изменение и допълнение на Наредба № 16 от 
12.08.1999 г. за ограничаване на емисиите на 
летливи органични съединения при съхране-