Държавен вестник, бр. 32, 2016 г., стр. 26

СТР.  26	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  32
по 16 от тях са депозирани предложения за 
образуване на дисциплинарни производства 
по чл. 30, ал. 1 ЗА.
Във всички случаи, предвид и на възмож-
ните последици за проверявания магистрат, 
проверката върху неговите действия или без-
действия следва да се извършва по начин, при 
условия и по ред, охраняващи и гарантиращи 
както неговата собствена независимост, така 
и на институцията, към която той принадлежи 
като цяло. За да е съобразена с конституци-
онните стандарти за независимост на съдеб-
ната власт и принципа на правовата държава, 
процедурата следва да бъде изпълнявана по 
стриктни правила, като законът задължително 
и с необходимата прецизност да урежда: ста-
тут, състав, начин на формиране и конкретни 
правомощия на лицата (или органа), които 
извършват проверката. Оспорената уредба не 
изпълнява именно тези критерии и това според 
мен е точното основание да се заключи, че тя 
е противоконституционна. Конституционният 
проблем се заключава в това, че действащите 
разпоредби на чл. 29, ал. 2 – 4 ЗА не дават 
удовлетворителен отговор на комплекс от 
въпроси, групирани в няколко направления, 
а именно: 1) Как се формира този орган ad 
hoc – кой може да представлява съда или 
съответния орган в рамките на провежданата 
процедура и въз основа на какви критерии 
се определя неговият състав? 2) Правомощия 
на проверяващите, включително точна уредба 
на реда и условията за установяване на реле-
вантните обстоятелства – чрез снабдяване с 
писмени доказателства, изискване на писмени 
обяснения от заинтересованите лица и сви-
детели или провеждане на изслушвания. Ако 
се процедира с устни изслушвания, съставя 
ли се протокол, от кого и какви са неговите 
реквизити? 3) Участва ли проверяваният в 
процедурата и какви са неговите права? 4) 
Какви са изискуемите съдържание и реквизити 
на доклада, изготвен в резултат на проверката? 
Как се процедира в случаите, когато не се 
постигне съгласие по констатациите между 
представителя на адвокатския съвет и на съ-
ответната институция? 5) Какви са правните 
последици от проверката?
Поради изложените съображения считам, 
че ако на мястото на обявената за противо-
конституционна уредба на чл. 29, ал. 2 – 4 
ЗА при наличието на законодателна воля се 
приеме нова, но удовлетворяваща обсъдени-
те конституционни изисквания, тя реално 
би изпълнила своето предназначение и би 
се оказала полезна, защото освен в защита 
на честта и достойнството на адвоката е в 
интерес и на самата съдебна власт да се раз-
граничава и санкционира онези прояви на 
отделни магистрати, които я компрометират.
Конституционен съдия:  
Кети Маркова
2870
ОПРЕДЕЛЕНИЕ № 2
от 12 април 2016 г.
по конституционно дело № 12 от 2015 г.
Конституционният съд в състав: Борис Вел-
чев – председател, членове: Цанка Цанкова, 
Стефка Стоева, Румен Ненков, Кети Маркова, 
Георги Ангелов, Анастас Анастасов, Гроз-
дан Илиев, Мариана Карагьозова-Финкова, 
Константин Пенчев, Филип Димитров, Таня 
Райковска, при участието на секретар-прото-
колиста Мариана Георгиева разгледа в закрито 
заседание на 12 април 2016 г. конституционно 
дело № 12 от 2015 г., докладвано от съдията 
Гроздан Илиев.
Производството е с основание по чл. 149, 
ал. 1, т. 2 във връзка с чл. 150, ал. 3 от 
Конституцията на Република България и е 
във фазата по решаване на въпросите, свър-
зани с допустимостта на искането, каквото 
е изискването на чл. 19, ал. 1 от Закона за 
Конституционен съд (ЗКС).
Делото е образувано по искане на омбуд-
смана на Република България на основание 
чл. 150, ал. 3 от Конституцията за обявяване 
противоконституционност на Закона за ак-
цизите и данъчните складове (ЗАДС) (обн., 
ДВ, бр. 91 от 2005 г.; посл. изм., ДВ, бр. 95 от 
2015 г.), в частта относно дейността, осъщест-
вявана от специализираните малки обекти за 
дестилиране (СМОД). Предмет на искането 
са две разпоредби:
 – чл. 4, т. 8 ЗАДС, според която всеки 
СМОД трябва да отговаря едновременно на 
следните условия: да е „правно и икономи-
чески независим от който и да е друг обект 
за дестилиране и не осъществява дейността 
си по предоставен лиценз“, както и да е „с 
обща вместимост на съдовете до 500 литра 
включително, в които се произвежда етилов 
алкохол (ракия) от грозде и плодове – соб-
ствено производство на физически лица, за 
тяхно лично и семейно потребление до 30 
литра етилов алкохол (ракия) годишно на 
семейство“ и 
 – чл. 60, ал. 5 и 6 ЗАДС относно изисква-
нето „производството на алкохолни напитки с 
код по КН 2208 (ракия) в регистрирани СМОД 
да се извършва единствено през периода от 
1 юли до 31 декември“, като извън този срок 
„производството на алкохолни напитки с код 
по КН 2208 (ракии)“ в регистрирани СМОД 
може да се извършва само след писмено 
уведомление до началника на компетентното 
митническо учреждение, подадено в 14-дневен 
срок преди извършване на дейността.
В искането се посочва, че със ЗАДС в 
оспорената част се налага ограничителен 
режим на производствената дейност на граж-
даните, които са регистрирани като търговци 
по смисъла на чл. 1 от Търговския закон