Държавен вестник, бр. 94, 2016 г., стр. 57

БРОЙ  94	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  57  
7.2.3.1. Клиничният преглед за оценка на 
оперативния риск е неотменен, ускорено про-
тичащ диагностичен процес. Той може да бъде 
започнат от общопрактикуващ лекар или лекар 
с призната специалност по ушно-носно-гърле-
ни болести от амбулатория за специализирана 
медицинска помощ, но представлява основно 
задължение на хирурга и анестезиолога при 
уточнени показания за операция.
7.2.3.2. Клиничният преглед за оценка на 
оперативния риск включва следните основни 
компоненти:
а) анамнеза, насочена към уточняване на 
минали заболявания, придружаваща патология и 
повлияване от общи заболявания, имащи значе-
ние за правилна оценка на оперативния риск, за 
вида и обема на предоперативната подготовка с 
цел максимално подобряване на състоянието на 
болния и осигуряване на успешен и безпроблемен 
завършек на хирургичната намеса;
б) физикален преглед, насочен към устано-
вяване на данни за здравословното състояние 
на пациента, за наличието на придружаващи 
заболявания или повлияване на статуса от ос-
новното заболяване или от минали страдания;
в) назначаване и провеждане на биохимични 
и други лабораторни тестове, на инструментални 
изследвания и консултации със специалисти от 
други клинични специалности, за да се обекти-
вира здравното състояние на пациента, с оглед 
правилната оценка на оперативния риск.
7.2.3.3. Стандартният КПООР при пациенти, 
подлежащи на оперативна намеса под обща 
анестезия, включва задължителни консултации с 
лекар с призната специалност по вътрешни боле-
сти, а за деца до 18 години – с лекар с призната 
специалност по педиатрия. Този процес завършва 
с преданестезиологичен преглед/консултация с 
оценка на оперативния риск по скалата на ASA 
(American Society of Anaestesiologists) или друга 
възприета система, изграждане на становище за 
безопасността, индикациите и контраиндикаци-
ите на предстоящата анестезия, планиране на 
възможните анестетични техники и средства за 
тяхното провеждане.
7.2.3.4. Окончателна преценка на оператив-
ния риск при използване на местна анестезия 
се прави от хирург-оператор и/или от лекарски 
хирургически колегиум. При необходимост тази 
преценка се съгласува с лекар с призната специ-
алност по анестезиология и интензивно лечение, 
а при наличие на специфични причини – и с 
лекари с признати други клинични специалности 
(лекарски консилиум).
7.2.3.5. Окончателната преценка за жизнения 
риск се поема от лекар с призната специалност 
по анестезиология и интензивно лечение (или 
анестезиологичен консилиум).
7.2.3.6. Заключителната оценка за оперативния 
риск и жизнения риск се съобщава и обсъжда с 
пациента и неговите близки по подходящ начин.
7.2.3.7. При индикации за операция и вземане 
на решение за извършване на такава се изисква 
назначаване и провеждане на лечебни меропри-
ятия – подготовка за операция, с цел осигуря-
ване на оптимално здравословно състояние на 
пациента и снижаване на оперативния риск. 
Подготовката за операция включва назначените 
(при нужда) от консултанти и от хирург лечебни 
средства и мерки по отношение на:
а) с оглед предстоящата анестезия – клиничен 
преглед и подготовка на пациента за анестезия в 
съответствие с медицинския стандарт „Анестезия 
и интензивно лечение“;
б) антиалергична подготовка при анамнес-
тични данни и след предходно тестуване;
в) кардиологична подготовка, лечение на 
сърдечно-съдови заболявания, профилактика на 
кардиологични усложнения; тромбоемболична 
профилактика и лечение;
г) антибактериална профилактика и лечение, 
саниране на придружаващи заболявания и ус-
ложнения с възпалителен характер;
д) друга специфична подготовка, свързана 
с предходно заболяване на орган или система 
(дихателна, урогенитална, нервна и др.) или с 
ендокринно заболяване (захарен диабет, тирео­
токсикоза и др.).
7.2.3.8. Всички факти и заключения, уста-
новени в резултат на КДП и КПООР, планът 
за предстоящата операция и възможните ва-
рианти за оперативно поведение (включително 
алтернативни способи), възможните рискове, 
страничните явления и усложнения (интра- и 
следоперативни), необходимостта от анестезия и 
от използване, макар и в редки случаи, на кръв 
и кръвни продукти с техния допълнителен риск 
и възможни усложнения, както и очакваният 
изход от ушно-носно-гърленото заболяване и 
от операцията се съобщават и обясняват на 
болния по достъпен, разбираем и подходящ за 
него начин. След като бъде информиран, паци-
ентът изразява информирано съгласие относно 
предстоящата операция. В случай че пациентът 
е непълнолетен или недееспособен, съгласие се 
дава от неговия законен представител.
7.2.3.9. Резултатите от КДП и КПООР се 
вписват в „Предоперативна епикриза“, която е 
част от историята на заболяването. Предопе-
ративната епикриза при спешни състояния се 
попълва от хирург-оператор, който обосновава 
показанията за операция на пациенти в спешно 
състояние и вероятния є вид. При планови опе-
рации предоперативната епикриза се обсъжда 
на лекарски колегиум, а колективно взетото 
решение и оценката на оперативния риск се 
вписват от лекуващия лекар.
7.2.3.10. Предоперативната епикриза включва 
титулна част (трите имена, възраст, дата и номер 
на историята на заболяването), предоперативна 
диагноза, данни от анамнезата и физикалния 
статус в подкрепа на ушно-носно-гърлените 
и придружаващите заболявания, резултати от 
биохимичните, инструменталните и други из-
следвания; списък на проблемите, повишаващи 
оперативния риск, и необходимите профилак-