Държавен вестник, бр. 58, 2020 г., стр. 13

БРОЙ  58	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  13  
регулиращи кръга от обществени отношения, 
очертан според определен критерий. Крите­
рият тук е земята като предмет на отношения 
между хората. Конституцията изисква тези 
отношения да бъдат правно регулирани със 
закон. Правните норми, които ги регулират, 
са правила за човешко поведение, които се 
състоят от хипотеза, диспозиция и санкция. 
2. „Условията“ за определяне на местата, 
в които могат да се обособяват места за 
временно разполагане на палатки, кемпери 
или каравани по оспорената разпоредба на 
чл. 10а, ал. 3 ЗУЧК, представляват хипоте­
зите на правните норми, в които това може 
да се случва. „Правилата“ за устройването и 
ползването, както и за престоя в тези места, 
са самите правила за поведение, т. е. правни 
норми в тяхната цялост. 
3. И едните, и другите следователно са част 
от режима на земята. По силата на чл. 22, 
ал. 3 от Конституцията те биха могли да 
бъдат регулирани само със закон. Разпоред­
бата на чл. 10а, ал. 3 ЗУЧК, според която се 
определят с подзаконови нормативни актове, 
противоречи на конституционния текст. Тя е 
противоконституционна в частта си относно 
думите „условията и“ и „правилата и“.
Конституционен съдия:
Георги Ангелов
ОСОБЕНО МНЕНИЕ
на съдията Борис Велчев
по конституционно дело № 10 от 2019 г.
Не споделям разбирането на мнозинство­
то колеги за конституционосъобразността 
на чл. 10а, ал. 3 от Закона за устройството 
на Черноморското крайбрежие. Според мен 
тази разпоредба противоречи на принципа 
на правовата държава и е противоконсти­
туционна.
Разпоредбата на чл. 22, ал. 3 от Консти­
туцията изисква режимът на земята да се 
определи със закон. В случая с разпоред­
бата на чл. 10а от Закона за устройството 
на Черноморското крайбрежие режимът на 
ползване на особени категории земи – чрез 
обособяване на места за временно разпола­
гане на палатки, кемпери или каравани, е 
уреден в закона. Тези обекти могат да бъдат 
поставяни „в зона „А“ и в зона „Б“ извън 
територията на морските плажове, пясъч­
ните дюни и категоризираните къмпинги в 
поземлени имоти или части от тях, собстве­
ност на държавата, на общините, на частни 
физически или юридически лица, попадащи 
в горски територии или в земеделски земи, 
както и в незастроени имоти, включени в 
границите на урбанизирани територии, без 
промяна на предназначението им“. 
Разпоредбата на ал. 2 на чл. 10а ЗУЧК 
допълнително определя условията, на които 
трябва да отговарят тези обекти, чрез обосо­
бяването на които се използват посочените 
категории земи. 
Струва ми се, че може да се направи 
извод, че разпоредбите на чл. 10а ал. 1 и 2 
ЗУЧК изпълняват изискванията на чл. 22, 
ал. 3 от Конституцията.
Същевременно, в допълнение на предви­
дените в закона условия за ползването на 
посочените земи, разпоредбата на чл. 10а, 
ал. 3 ЗУЧК предвижда, че с подзаконов акт 
могат да бъдат определени и други условия 
за ползването на тези земи. В една правова 
държава няма как условията за ползването 
на определени земи да се определят едно­
временно със закон и с подзаконови актове. 
Поради това намирам, че разпоредбата на 
чл. 10а, ал. 3 ЗУЧК противоречи на чл. 4, 
ал. 1 от Конституцията.
Конституционен съдия:
Борис Велчев
ОСОБЕНО МНЕНИЕ
на съдията Атанас Семов
по конституционно дело № 10 от 2019 г.
Законът за устройството на Черномор­
ското крайбрежие (ЗУЧК) цели да уреди 
правилата и нормативите за устройството, 
ползването, застрояването и опазването на 
крайбрежната плажна ивица (чл. 1, ал. 1) и 
да създаде условия за опазване, устойчиво 
интегрирано развитие и устройство на Чер­
номорското крайбрежие, да осигури свободен 
и безплатен достъп до морските плажове, 
опазване, съхраняване и разумно използване 
на природните ресурси; предотвратяване и 
намаляване на замърсяването на Черномор­
ското крайбрежие и др. (чл. 2).
Омбудсманът на Република България е 
поискал да бъдат обявени за противокон­
ституционни три разпоредби от ЗУЧК, ко­
ито Конституционният съд в решението си 
разглежда поотделно.
I. Относно чл. 10а от ЗУЧК (посл. изм., 
ДВ, бр. 21 от 13.03.2020 г.)
1. Разпоредбата на чл. 10а ЗУЧК предвиж­
да „възможност за обособяване на места за 
временно разполагане“ на палатки, кемпери 
или каравани и за поставяне на тези места 
на обекти по чл. 153, ал. 1, т. 5 от Закона за 
горите. Алинея 2 изрично определя, че това 
са места извън регламентираните къмпинги 
по Закона за туризма. С оспореното измене­
ние на чл. 10а ЗУЧК изрично се позволява 
да се обособяват места за временно разпо­
лагане на палатки, кемпери или каравани в 
зони „А“ и „Б“ – но извън територията на 
морските плажове, пясъчните дюни и кате­
горизираните къмпинги в поземлени имоти 
или части от тях. 
Същественият конституционен проблем 
е в ал. 3 на чл. 10а от ЗУЧК, който пред­
вижда условията и редът за определяне на 
местата по ал. 1, правилата и нормативите 
за устройването и ползването им, както и 
за престоя в тях, да се определят с наредба 
на министрите на регионалното развитие и