Държавен вестник, бр. 13, 2026 г., стр. 21

БРОЙ  13	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  21   
КОНСТИТУЦИОНЕН СЪД
ОПРЕДЕЛЕНИЕ № 1
от 23 януари 2026 г.
по конституционно дело № 21 от 2025 г.
Конституционният съд в състав: предсе­
дател: Павлина Панова, членове: Надежда 
Джелепова, Атанас Семов, Красимир Влахов, 
Янаки Стоилов, Соня Янкулова, Борислав Бе­
лазелков, Десислава Атанасова, Галина Тонева, 
Сашо Пенов, Невин Фети, Орлин Колев, при 
участието на секретар-протоколиста Росица 
Симова разгледа в закрито заседание на 23 яну­
ари 2026 г. конституционно дело № 21/2025 г., 
докладвано от съдия Атанас Семов.
Производството е по чл. 149, ал. 1, т. 2 от 
Конституцията на Република България във 
фазата по допустимост по чл. 19, ал. 1 от 
Закона за Конституционен съд (ЗКС).
Делото е образувано на 22.12.2025 г. по 
искане на 51 народни представители от
51-во­то Народно събрание за установяване на 
противоконституционност на „Решението на 
Народното събрание за невземане на решение 
за произвеждане на национален референдум 
по предложението, внесено от президента 
на Република България на 12 май 2025 г. с 
въпрос: „Съгласни ли сте България да въве­
де единната европейска валута „евро“ през 
2026 г.?“, и за установяване на съответствие 
на „така поставения въпрос „Съгласни ли 
сте България да въведе единната европейска 
валута „евро“ през 2026 г.?“ на Конституцията 
на Република България и на ограниченията 
по чл. 9, ал. 2, 3 и 4 ЗПУГДВМС, както и на 
Договора за функциониране на ЕС.“
Оспореното решение на Народното съб­
рание е обнародвано в „Държавен вестник“, 
бр. 104 от 5.12.2025 г., под заглавието „Решение 
по предложението за произвеждане на нацио­
нален референдум, внесено от президента на 
Република България на 12 май 2025 г.“.
Вносителят на искането твърди, че това 
решение противоречи на чл. 1, ал. 2, чл. 4, 
ал. 1 и чл. 5, ал. 1 от Конституцията, на чл. 1, 
ал. 2, изр. 2, пр. 1, чл. 4, ал. 1, чл. 13, ал. 7 и 
8 от Закона за пряко участие на гражданите 
в държавната власт и местното самоуправле­
ние (ЗПУГДВМС), както и на международни 
договори, по които България е страна. Според 
него с оспорваното решение се нарушават не 
само основни принципи на прякото участие на 
гражданите в управлението, „но и се суспен­
дират конституционни права на българските 
граждани“.
Вносителят твърди засягане на принципа 
на правовата държава с оглед на съществени 
нарушения при приемането на решението, тъй 
като предложението за референдум не е било 
разгледано от „ресорна водеща комисия“, не 
е съставен мотивиран доклад, не е изготвен 
и предложен проект на решение, който да 
бъде обсъден в пленарна зала, не е участвал 
представител на вносителя на предложението 
(президента), който да представи мотивите за 
него, и не е мотивиран отказът за произвежда­
не на референдум. Изтъква и че на гласуване 
в Народното събрание е подложено самото 
предложение на президента, а не проект на 
решение, което смята за нарушение на чл. 84, 
т. 5 от Основния закон. Обобщава, че съв­
купността от тези нарушения противоречи не 
само на Конституцията, но и на Правилника 
за организацията и дейността на Народното 
събрание и на ЗПУГДВМС. Като последици 
определя ограничаване на конституционно­
то правомощие на президента да инициира 
провеждане на национален референдум и 
възпрепятстване на „произнасянето от страна 
на суверена“.
Конституционният съд, за да се произнесе 
по допустимостта на искането, взе предвид 
следното:
Искането е направено от субект на инициа­
тива съгласно чл. 150, ал. 1 от Конституцията.
Искането от формална страна е съобразено 
с изискванията на чл. 17, ал. 1 от Закона за 
Конституционен съд (ЗКС) и на чл. 18, ал. 1 
и 2 от Правилника за организацията на дей­
ността на Конституционния съд (ПОДКС).
Иска се установяване на противоконститу­
ционност на решение на Народното събрание, 
което е правомощие на Конституционния съд 
по чл. 149, ал. 1, т. 2 от Конституцията, и ус­
тановяване на съответствие на съдържащия 
се в предложението до Народното събрание 
за произвеждане на национален референдум 
въпрос „Съгласни ли сте България да въве­
де единната европейска валута „евро“ през 
2026 г.?“ с Конституцията, със ЗПУГДВМС, 
както и с Договора за функционирането на 
Европейския съюз.
Предложението на президента за произ­
веждане на национален референдум с въпрос 
„Съгласни ли сте България да въведе единна­
та европейска валута „евро“ през 2026 г.?“ е 
внесено в Народното събрание на 12.05.2025 г.
На 8 юли 2025 г. е прието Решение (ЕС) 
2025/1407 на Съвета от 8 юли 2025 г. относно 
приемането на еврото от България, считано 
от 1 януари 2026 г. (обнародвано в Официален 
вестник на Европейския съюз, L/14.07.2025 г.). 
Според неговия чл. 1 „България изпълнява 
необходимите условия за приемане на еврото. 
Дерогацията, посочена в член 5 от Акта за 
присъединяване от 2005 г., се отменя, считано 
от 1 януари 2026 г.“. На 8 юли 2025 г. е при­
ет и Регламент (ЕС) 2025/1408 на Съвета от 
8 юли 2025 г. за изменение на Регламент (ЕО) 
№ 974/98 по отношение на въвеждането на ев­
рото в България (обнародван в Официален 
вестник на Европейския съюз, L/14.07.2025 г.). 
С неговия чл. 1 се изменя „приложението към 
Регламент (ЕО) № 974/98“ като се добавя, че 
единната валута евро се въвежда в България 
от 1 януари 2026 г. Тези два акта влизат в 
сила на 1 януари 2026 г. По този начин про­