Държавен вестник, бр. 13, 2011 г., стр. 52

СТР.  52	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  13
3.1.13. Ваксинация срещу заразна ектима по 
овцете – прилага се в стационарни за болестта 
стада на всички бременни овце, шилета и агнета 
след отбиването.
3.1.14. Ваксинация срещу листериоза – ед­
нократна ваксинация на овцете от октомври в 
стационарните за заболяването селища.
3.1.15. Ваксинация срещу заразна агалаксия 
по овцете и козите – еднократна ваксинация през 
сухостойния период ежегодно, до пълно прекра­
тяване на заболяването в стада с констатирано 
заболяване.
3.1.16. Ваксинация срещу шаркодифтерит по 
птиците – ваксинират се птиците от кокошовия 
вид съгласно указанията на фирмата – произво­
дител на ваксината. 
3.1.17. Ваксинация срещу болестта на Ма­
рек – ваксинират се всички птици на еднодневна 
възраст от кокошовия вид, които са предназна­
чени за носачки.
При необходимост може да се извърши ревак­
синация на 18-ия ден.
3.1.18. Ваксинация срещу инфекциозен бурзит 
(болестта на Гумборо) – ваксинират се птици от 
кокошовия вид с жива ваксина по схема на фир­
мата – производител на ваксината, в зависимост 
от нивото на майчините антитела на пилетата 
и епизоотичната ситуация. Прародителските и 
родителските стада се ваксинират преди прех­
върляне в основно стадо с инактивирана ваксина 
за осигуряване на пасивен имунитет на новоиз­
люпените пилета.
3.1.19. Ваксинация срещу инфекциозен брон­
хит – ваксинират се птици от кокошовия вид. 
Първата имунизация се извършва с щам Н-120 
на 1 – 5-дневна възраст с апарат „Флокс“ (спрей), 
напивно, очно или назално. При необходимост 
се извършва втора ваксинация със същия щам 
3 – 4 седмици след първата. Трета ваксинация се 
извършва след 6-седмична възраст за яйценос­
ното и на 18-седмична възраст за бройлерното 
направление с ваксина Н-52 по същите методи 
на приложение.
Може да се използват и други регистрирани в 
страната инактивирани моно- или комбинирани 
ваксини.
Забележка. Не се препоръчва ваксинирането 
с Н-52 като първа ваксинация, както и на тери­
тория, където има малки неваксинирани пилета 
или бройлери.
За първа ваксинация се използва жива ате­
нуирана ваксина, а за засилване на имунитета 
срещу заболяването може да се използват и 
инактивирани ваксини в комбинация с други 
ваксини, регистрирани в България.
3.1.20. Ваксинация срещу инфекциозен ла­
ринготрахеит – в зависимост от епизоотичната 
обстановка се ваксинират подрастващите птици 
от кокошовия вид, предназначени за родители 
и носачки в стопанства, в които е установено 
заболяването или са застрашени от поява и раз­
пространението му. Първата ваксинация се прави 
на 4 – 6-седмична възраст, а реваксинацията на 
12 – 14-седмична възраст. Използват се само 
регистрирани в страната живи ваксини.
3.1.21. Ваксинация срещу инфекциозен енцефа­
ломиелит – ваксинират се задължително птиците 
от кокошовия вид – изходни линии, прародители 
и родителски стада на 10 – 14-седмична възраст 
съгласно указанието на фирмата – производител 
на ваксината.
3.1.22. Ваксинация срещу холера – ваксинират 
се птици (кокошки, пуйки, фазани и водоплава­
щи) с инактивирана ваксина от застрашени за 
заразяване стада или такива, в които болестта 
е установена.
3.1.23. Ваксинация срещу вирусен хепатит по 
водоплаващите птици – ваксинацията се извърш­
ва с регистрирани в страната ваксини съгласно 
указанията на фирмата – производител на вак­
сината.	
3.1.24. Ваксинация срещу парвовироза по 
водоплаващите птици (болест на Держи) – вак­
синират се патици и гъски, предназначени за 
родители, по схема: на 3 – 4-седмична възраст, 
23 – 24-седмична възраст и преди всеки след­
ващ яйценосен период. Гъските и патиците за 
угояване се ваксинират в зависимост от епизо­
отичната обстановка на 17-дневна възраст или 
на 3 – 4-седмична възраст.
Забележка. Имунопрофилактичните програми, 
прилагани във ферми, регистрирани като жи­
вотновъдни обекти съгласно ЗВД, подлежат на 
задължително ежегодно одобряване от директора 
на РВМС, на чиято територия са разположени 
птицефермите. При промяна на епизоотичната 
обстановка и необходимост от извършване на 
допълнителна ваксинация същата се съгласува 
и одобрява от директора на РВМС.
3.1.25. Ваксинация срещу ринопневмонит, ин­
флуенца (грип) и тетанус по конете – двукратна 
базисна ваксинация с период между двете вак­
сини – минимум 30 дни и максимум 90 дни, с 
периодични ваксинации само за инфлуенца (грип) 
и ринопневмонит през всеки 6 месеца, където е 
доказано заболяването, и еднократна – в незара­
зените стопанства.
В случаи на движение на коне от животно­
въдни обекти за участие в изложби, състезания и 
други се извършва двукратна базисна ваксинация 
и реваксинация на 6 месеца за инфлуенца.
Използва се посочената по-долу схема за раз­
личните категории:
Схема за ваксинация на еднокопитните жи­
вотни срещу ринопневмонит, инфлуенца (грип) 
и тетанус
• Кобили майки:
Запазва се текстът в т. 3.1.25, а в случаи на 
бременност се извършва ваксинация с инакти­
вирана базисна ваксина срещу ринопневмонит, 
както следва:
I ваксинация – на 5-ия месец от бременността;
II ваксинация – на 7-ия месец от бременността;
III ваксинация – на 9-ия месец от бремен­
ността.
След раждането кобилите се ваксинират ед­
нократно срещу тетанус и през 6 месеца с инак­
тивирани ваксини (моно- или бивалентни) срещу 
инфлуенца (грип) и ринопневмонит.
• Млади еднокопитни: 
Задължителна базисна ваксинация, след което:
I ваксинация – на четвъртия месец от ражда­
нето се извършва първа ваксинация от базисната 
ваксина срещу тетанус;
II ваксинация – на 6-ия месец от раждането се 
извършва втора базисна ваксина срещу тетанус;