Държавен вестник, бр. 97, 2006 г., стр. 114

С Т Р .  114
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  97
ните експозиции, ако те не са били секюритизира-
ни и стойността на очакваната загуба, произтича-
ща от тези експозиции, изчислени съгласно същи-
те разпоредби.
1.5. Метод, базиран на рейтингите, е метод за
изчисляване на стойността на рисковопретеглените
експозиции за секюритизиращите позиции в съот-
ветствие с точка 6.3.3.
1.6. Метод на надзорната формула е метод за
изчисляване на стойността на рисковопретеглените
експозиции за секюритизиращите позиции в съот-
ветствие с точка 6.3.4.
1.7. Позиция, на която не е присъден рейтинг—
означава секюритизираща позиция, която няма
кредитна оценка от призната АКР, съгласно чл. 123.
1.8. Позиция с присъден кредитен рейтинг е
секюритизираща позиция, която има кредитна
оценка от призната АКР, съгласно чл.123;
1.9. Програма за покрити с активи търговски
ценни книжа е програма за секюритизация, като
книжата, които се издават по тази програма, са
предимно под формата на търговски ценни книжа
с първоначален матуритет до една година.
2. Минимални изисквания за признаване на зна-
чително прехвърляне на кредитния риск при тра-
диционна секюритизация.
Инвестиционният посредник инициатор при
традиционната секюритизация може да изключи
секюритизираните експозиции от изчисляването
на размера на рисковопретеглените експозиции и
размера на очакваната загуба, ако значителен кре-
дитен риск, свързан със секюритизираните експо-
зиции, бъде прехвърлен на трето лице и трансфе-
рът отговаря на следните условия:
2.1. Документацията по секюритизацията от-
разява с достатъчно висока точност икономичес-
ката същност на сделката.
2.2. Инвестиционният посредник инициатор и
неговите кредитори нямат достъп до секюритизи-
раните експозиции.
2.3. Емитираните ценни книжа не представля-
ват задължения за плащане на инвестиционния
посредник инициатор.
2.4. Лицето, на което се прехвърля, е дружество
със специална цел—секюритизация.
2.5. Инвестиционният посредник инициатор не
осъществява пряк или непряк контрол върху прех-
върлените експозиции. Инвестиционният посред-
ник инициатор може да осъществява пряк конт-
рол върху прехвърлените експозиции, ако има
правото да ги изкупи обратно, за да извлече ползи,
или ако е задължен да поеме отново прехвърления
риск. Запазването на правата или задълженията
по отношение обслужването на експозицията е пряк
контрол върху експозицията.
2.6. Когато е налице “опция за крайно изкупува-
не”, следва да бъдат изпълнени следните условия:
2.6.1. опцията се упражнява по решение на ин-
вестиционния посредник инициатор;
2.6.2. опцията може да бъде упражнена само
когато 10 % или по-малко от първоначалната стой-
ност на секюритизираната експозиция остава не-
изплатена; и
2.6.3. опцията не е с цел избягване на прехвър-
лянето на загубите към позиции за кредитно по-
добрение или други позиции, държани от инвести-
торите, и не е структурирана да осигури по друг
начин кредитно подобрение.
2.7. Документацията за секюритизиране не
може да съдържа клаузи, които предвиждат уве-
личаване на доходността на държателите на секю-
ритизиращите позиции в отговор на влошаване
понижаване на кредитното качество на базовите
експозиции.
2.8. С изключение на случаите на предсрочно
погасяване документацията за секюритизиране не
може да съдържа клаузи:
2.8.1. които изискват позициите в секюритиза-
цията да бъдат подобрени от инвестиционния пос-
редник инициатор или изискват нарастване на
доходността на инвеститорите в отговор на вло-
шаването на кредитното качество на секюритизи-
раните експозиции; или
2.8.2. за нарастване доходността на лицата, дър-
жащи позиции по секюритизация, в отговор на вло-
шаването на кредитното качество на базовия актив.
3. Минимални изисквания за признаване на зна-
чително прехвърляне на кредитния риск при син-
тетична секюритизация.
Инвестиционният посредник инициатор при
синтетична секюритизация може да изчислява
размера на рисковопретеглените експозиции и
размера на очакваната загуба за секюритизира-
ните експозиции съгласно т. 4.1 и 4.2, ако значи-
телен кредитен риск е прехвърлен на трето лице
чрез обезпечена кредитна защита или кредитна
защита с гаранция и прехвърлянето отговаря на
следните условия:
3.1. Документацията по секюритизацията от-
разява с достатъчно висока точност икономичес-
ката същност на сделката.
3.2. Кредитната защита, на основата на която
кредитният риск е прехвърлен, е приемлива и от-
говаря на изискванията по глава дванадесета, раз-
дел III за признаване на кредитна защита. За цели-
те на тази точка дружество със специална цел—
секюритизация, не се признава за приемлив про-
давач на защита с гаранции.
3.3. Инструментите, използвани за прехвърля-
не на кредитния риск, не трябва да съдържат усло-
вия, които:
3.3.1. установяват значими прагове на същест-
веност, под които кредитната защита не се счита
за изискуема, ако настъпи кредитното събитие;
3.3.2. позволяват прекратяване на защитата
поради влошаване на кредитното качество на ба-
зовите експозиции;
3.3.3. изискват секюритизиращите позиции да
бъдат подобрени от инвестиционния посредник
инициатор, с изключение на случаите на пред-
срочно погасяване;
3.3.4. предвиждат нарастване на цената на кре-
дитната защита или доходността на държателите
на секюритизиращи позиции при влошаване на
кредитното качество на базовите експозиции.
4. Изчисляване на стойността на рисковопре-
теглените експозиции за секюритизирани експо-
зиции при синтетична секюритизация от инвести-
ционния посредник инициатор.
4.1. При изчисляването на стойността на рис-
ковопретеглените експозиции за секюритизира-
ните експозиции, когато са изпълнени условията
по т. 3, инвестиционният посредник инициатор
трябва да прилага съответната методология за из-