Държавен вестник, бр. 102, 2010 г., стр. 10

СТР.  10	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  102
както и Конституцията не установява еднакъв 
правен режим на мандатното правоотношение 
на лицата, избрани или назначени в предвиде­
ните от нея органи.“ По второто питане дава 
становище, че „предсрочното прекратяване на 
мандат основано на съобразен с Конституци­
ята и приет в рамките на конституционните 
правомощия на Народното събрание послед­
ващ закон (Закон за изменение и допълнение 
на Конституцията или обикновен закон) е 
допустимо и конституционно“.
Висшият съдебен съвет изразява станови­
ще, че конституционно установеният прин­
цип на мандатност е въведен за органите от 
трите власти – законодателна, изпълнителна 
и съдебна, и е гаранция за независимостта 
им. Законодателят е ограничил максимално 
основанията за предсрочно прекратяване на 
мандата и е недопустимо чрез закон да се 
прекратява предсрочно мандатът на органа, 
респективно на неговите членове, вън от 
конституционните основания. Нормите, ре­
гулиращи мандатността, са от категорията 
на конституционноправните норми, устано­
вяващи конституционни принципи. 
Според Инспектората към Висшия съдебен 
съвет мандатността и „мандатът“ по смисъла 
на Конституцията имат едно и също съдър­
жание в Основния закон и в другите закони. 
По отношение основанията за предсрочно 
прекратяване на мандата се сочи, че те са 
изрично и изчерпателно дадени от Конститу­
цията за органите, предвидени в нея. Когато 
за конституционно създадени органи не е 
дадена уредба за предсрочно прекратяване на 
мандата, основанията за това са делегирани 
на отделни закони. Само посочените в тях 
основания следва да се прилагат за предсроч­
но прекратяване на мандата на членовете на 
съответните органи. 
Сметната палата изразява становище, че не 
може да се направи общо тълкуване относно 
предсрочно прекратяване на мандата на орга­
ните, чийто статут е уреден в Конституцията, 
и на тези, които са създадени със закон за 
изпълнение на определени държавни функции, 
поради различните функции и компетентности 
на тези органи, както и различното естество 
на дейността им. За конституционно устано­
вените и за които се предвижда приемането 
на отделен закон намира, че е недопустимо 
със закон да се променя срокът на мандата 
(такъв орган е и Сметната палата) и да се 
прекратяват предсрочно пълномощията на 
техните членове извън основанията, посочени 
в закона. В случай че се приеме, че с промяна 
на нормативната уредба може да се прекрати 
мандатът на индивидуален или колективен 
конституционно установен държавен орган, 
ще се засегнат заварени мандатни правоот­
ношения, а преуреждането им би означавало 
да се засегне техният конституционен статус 
и би нарушило чл. 4, ал. 1 и чл. 5, ал. 1 от 
Конституцията. 
Висшият адвокатски съвет дава обобщено 
определение на мандата като „предоставена 
от електората или от определен в Конститу­
цията или закона орган власт, състояща се 
от конкретни правомощия, които ще се из­
пълняват за определено време“. За мандатите, 
възлагани от Конституцията, гаранциите за 
независимост са изчерпателно уредени в Ос­
новния закон, освен ако самата Конституция 
е предвидила подробната уредба на статут и 
възлагането на други функции да става със 
закон. По въпроса може ли мандатът да бъде 
прекратен предсрочно извън основанията, 
изрично посочени в Конституцията и зако­
на, отговорът е отрицателен. Не съществува 
конституционна пречка чрез изменение на 
закон да се променят условията за предсрочно 
прекратяване на публичноправни мандати, 
които не са регламентирани от Конституцията. 
Омбудсманът на Република България на­
мира, че не може чрез последваща промяна 
на закона, респ. приемане на изцяло нов за­
кон, да се създаде нормативно основание за 
предсрочно прекратяване на мандата. Това 
би съставлявало посегателство върху неза­
висимостта и автономното осъществяване на 
правомощията на съответния мандатен орган. 
Фондация „Български адвокати за правата 
на човека“ разглежда мандата като единна 
по същността си категория на българското 
конституционно право, която може да има 
различна качествена и количествена характе­
ристика. Признава „дискреционната власт на 
Народното събрание да моделира тайминга 
и времевото разпределение на властите“. 
Ако изрично или имплицитно е допуснато 
регламентацията да бъде дадена на текущия 
законодател, „парламентът е оправомощен 
да моделира по своя преценка мандата на 
съответните органи при спазване на изисква­
нията на висшестоящите норми“. Възможно 
е чрез промяна на основание делегация от 
страна на учредителната власт, фиксирана в 
Основния закон, да се извършат промени, но 
те трябва да важат не за актуалните титуляри 
на съответния орган, а при бъдещи избори, 
респ. назначения на титуляр или титуляри.
Останалите конституирани като заинтере­
совани в производството страни – президент 
на Република България, Народно събрание, 
главен прокурор, Върховен касационен съд, 
Върховен административен съд, Български 
Хелзински комитет, Асоциация за европейска 
интеграция и права на човека, Национално 
сдружение на общините в Република България, 
не са представили становища.