Държавен вестник, бр. 93, 2011 г., стр. 31

БРОЙ  93	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  31  
на участниците в процеса по едно и също 
време в различните по степен съдилища, но 
и в равни по степен съдилища в различните 
съдебни райони, както и при призоваване 
по едно и също време в различните звена на 
органите на досъдебното производство. Съо­
браженията да бъде предпочетен един орган 
на съдебната власт пред друг при призоваване 
по различни дела в едно и също време могат 
да бъдат различни – по-ранно получаване на 
призовката, по-голяма фактическа и правна 
сложност на делото, по-висок по степен ор­
ган на съдебната власт, по-голям материален 
интерес на делото и пр., като възникналите 
в практиката проблеми се решават също по 
различен начин.
За пръв път с оспорения чл. 411д, ал. 3 НПК 
в закон се урежда приоритетно явяване на 
участниците в процеса по делата, разглеждани 
само в един конкретен съд. Такъв факт сам 
по себе си придава елемент на изключител­
ност на този съд. Неоснователно се твърди 
в искането, че участниците в процеса под 
заплахата от санкция трябва да предпочитат 
специализирания наказателен съд. Оспорената 
разпоредба не предвижда никаква санкция 
при неизпълнение на регламентираното с 
нея задължение, но дори самото създаване на 
подобно задължение за приоритетно явяване 
в съдебно заседание пред специализирания 
наказателен съд, във вреда на делата в дру­
гите съдилища и в органите на досъдебното 
производство, го отличава от всички тях. 
Подобно задължение, непредвидено за никой 
друг орган на съдебната власт, придава на 
специализирания наказателен съд не само 
по-специално и по-особено място спрямо 
останалите органи на съдебната власт, но му 
придава и характер на привилегирован съд.
Целта, която законодателят си поставя, е 
разбираема – чрез организационни мерки да 
се избегне безпричинното отлагане на делата, 
подсъдни на специализирания наказателен 
съд, и приключването им в разумен срок. 
Организацията по подготовката, разглеждане­
то и приключването на делата е задължение 
на прокурора в досъдебната фаза и на съда в 
съдебната фаза. На изискването за разумен 
срок са подчинени новите чл. 411г и чл. 411д, 
ал. 2 НПК, които вменяват на прокурора и 
съдията-докладчик задълженията да упраж­
няват правомощията си в много по-кратки 
срокове от предвидените по делата, подсъдни 
на общите съдилища. Никъде обаче в Нака­
зателно-процесуалния кодекс или в другите 
процесуални закони (ГПК и АПК) не са 
уредени задължения участниците в процеса 
приоритетно да се явяват в определен съд 
или по определен вид дела, независимо и 
във вреда на поетите от тях предварително 
други служебни ангажименти по други дела 
по същото време.
Специализираният наказателен съд е редо­
вен съд от системата на съдилищата в Репу­
блика България и не заема някакво специално 
място спрямо останалите съдилища, проку­
ратури и следствени органи, за да се налага 
всички участници по делата да пренебрегват 
задълженията си за участие по други дела и 
приоритетно да се явяват в специализирания 
наказателен съд. 
Оспорената разпоредба не отчита, че е 
напълно възможна хипотеза, при която участ­
ниците в процеса едновременно да трябва да 
се явяват по дела за престъпления, посочени 
в чл. 411а, ал. 1 и 2 НПК, едновременно в 
специализирания наказателен съд, апелатив­
ния специализиран наказателен съд и Вър­
ховния касационен съд и няма основание с 
предимство винаги да се ползва най-ниският 
по степен съд.
Явяването на участниците в процеса в 
съдебното заседание пред специализирания 
наказателен съд е важно за обществото с оглед 
характера на делата, подсъдни на този съд, 
защото престъпленията на организираната 
престъпност са с висока обществена опасност. 
Наказателните дела, свързани с организирана­
та престъпност, наистина са специфични, но 
общественият интерес от своевременното им 
приключване невинаги надвишава обществе­
ния интерес от приключването на други дела. 
В наказателно-правната област престъплени­
ята, включени в предметната компетентност 
на специализирания наказателен съд, не са 
винаги с най-висока степен на обществена 
опасност спрямо останалите правонаруше­
ния, като например подсъдни на окръжните 
съдилища остават делата за държавна измяна, 
диверсия и вредителство, тежко наказуемите 
убийства по чл. 116 НК (с изключение на тези 
по т. 10) и т.н. С по-значим обществен интерес 
могат да се окажат граждански, търговски 
или административни дела, които по силата 
на оспорената разпоредба трябва да бъдат 
пренебрегнати от участниците в процеса в 
интерес на дело в специализирания наказате­
лен съд. Не по-малко важни за участниците в 
процеса и за обществото са делата, за които 
законодателят е предвидил да се разглеждат 
в съкратени срокове като бързи производства.
Предвиденото в чл. 411д, ал. 3 НПК приори­
тетно явяване в специализирания наказателен 
съд неминуемо ще доведе до затруднения в 
работата на други съдилища и на органите 
на досъдебната фаза, както и до отлагане 
на дела на това основание, в резултат на 
което ще се стигне до неоправдано забавяне 
на дела. Участниците по тези дела могат да