Държавен вестник, бр. 45, 2005 г., стр. 48

С Т Р .  48
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  45
Всяка от договарящите се страни може да
денонсира тази спогодба с писмено уведомле-
ние, отправено по дипломатически път до дру-
гата договаряща се страна.
Прекратяването влиза в сила след изтичане-
то на шест месеца от датата на получаване на
това уведомление от другата договаряща се
страна.
Подписана в София на 17 септември 2004 г.
в два оригинални екземпляра, всеки от които
на български, арабски и английски език, като
трите текста имат еднаква сила. В случай на
различия в тълкуването на текста на тази спо-
годба за меродавен се приема текстът на ан-
глийски език.
За правителството на
За правителството на
Република България:
Хашемитско
Николай Василев,
кралство Йордания:
заместник министър-
Мохамед Ал-Халайка,
председател и
заместник министър-
министър на
председател и минис-
транспорта
тър на индустрията
и съобщенията
и търговията
26416
МИНИСТЕРСТВО
НА ВЪТРЕШНИТЕ РАБОТИ
СПОРАЗУМЕНИЕ
между правителството на Република Бълга-
рия и правителството на Френската републи-
ка за сътрудничество в областта на вътрешна-
та сигурност
(Утвърдено с Решение № 430 от 24 юни 2002 г.
на Министерския съвет. В сила за Република
България от 1 май 2005 г.)
Правителството на Република България и
правителството на Френската република, на-
ричани по-нататък “страните”,
В желанието си да допринесат за развитието
на двустранните отношения в рамките на Дого-
вора за разбирателство, приятелство и сътруд-
ничество между Република България и Френ-
ската република, подписан в Париж на 18 фев-
руари 1992 г.,
Водени от волята си активно да допринасят
за борбата срещу различните форми на между-
народната престъпност,
В стремежа си да повишат ефикасността на
тяхното сътрудничество в борбата с нелегална-
та имиграция,
Зачитайки Конвенцията на Съвета на Евро-
па от 28 януари 1981 г. за защита на лицата при
автоматизирана обработка на данни с личен
характер,
се споразумяха за следното:
Член 1
Страните провеждат техническо и оператив-
но сътрудничество в областта на вътрешната
сигурност и си оказват взаимна помощ в след-
ните области:
1. борбата срещу организираната престъпност;
2. борбата срещу незаконния трафик на упой-
ващи и психотропни вещества и техните хими-
чески прекурсори;
3. борбата срещу престъпленията от иконо-
мически и финансов характер и по-специално
прането на пари;
4. борбата срещу тероризма;
5. борбата срещу търговията с хора;
6. борбата срещу нелегалната имиграция и
съпътстващата я престъпност;
7. борбата срещу фалшификацията и под-
правянето на разплащателни средства и доку-
менти за самоличност;
8. борбата срещу кражбата и незаконния
трафик на оръжия, боеприпаси, експлозиви и
ядрени вещества, химически вещества и бакте-
риологични продукти, както и други общоопас-
ни вещества, стоки и технологии за гражданска
и военна употреба;
9. борбата срещу кражбата, нелегалната тър-
говия и трафик на моторни превозни средства;
10. борбата срещу трафика на културни цен-
ности и крадени предмети на изкуството;
11. сигурността на средствата за въздушен,
морски и сухопътен транспорт;
12. поддържането на обществения ред и кон-
воирането на лица;
13. издаването и контрола на документите
за самоличност;
14. научната и техническа полицейска дейност;
15. управлението и подготовката на кадри.
Това сътрудничество може да бъде разши-
рено и в други области, свързани с вътрешната
сигурност, чрез договорености между минис-
трите, отговорни за изпълнението на това спо-
разумение.
Член 2
1. Всички дейности, предвидени в това спо-
разумение за сътрудничество в областта на вът-
решната сигурност, се провеждат от всяка от
страните при изрично спазване на нейното на-
ционално законодателство.
2. Сезирана с молба за предоставяне на ин-
формация, отправена в рамките на това спора-
зумение, всяка от страните може да я отхвърли,
ако намира, че по силата на нейното законода-
телство нейното приемане би накърнило основ-
ните права на лицето.
3. Сезирана с молба както за техническо,
така и за оперативно сътрудничество, отпра-
вена в рамките на това споразумение, всяка от
страните може да я отхвърли, ако намира, че
нейното приемане би накърнило нейния суве-
ренитет, сигурност, обществен ред, правила за
организация и функциониране на съдебната
власт или други първостепенни интереси на
държавата.
4. Когато по силата на параграфи 2 и 3 на
този член някоя от страните отхвърли молба за
сътрудничество, тя информира за това другата
страна.