Държавен вестник, бр. 45, 2009 г., стр. 21

Б Р О Й  45
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  21
1. В чл. 67, ал. 1, т. 7 думите “Национална
служба “Пожарна и аварийна безопасност” се
заменят с “Главна дирекция “Пожарна безопас-
ност и спасяване”.
2. В чл. 102, ал. 4 думите “регионалното звено
за пожарна и аварийна безопасност в регионал-
ната дирекция на вътрешните работи” се заме-
нят със “звената по пожарна безопасност и спа-
сяване в съответната областна дирекция на МВР”.
§ 17. В чл. 146, ал. 3, т. 4 от Наредбата за
устройството, безопасната експлоатация и тех-
ническия надзор на строителни товаро-пътни-
чески подемници и товарни платформени асан-
сьори, приета с Постановление № 179 на Ми-
нистерския съвет от 2002 г. (обн., ДВ, бр. 81 от
2002 г.; изм. и доп., бр. 115 от 2002 г., бр. 114 от
2003 г., бр. 40 от 2006 г. и бр. 32 от 2009 г.), думи-
те “пожарна и аварийна безопасност” се заме-
нят с “пожарна безопасност и спасяване”.
Министър-председател:
Сергей Станишев
За главен секретар на Министерския съвет:
Веселин Даков
8537
МИНИСТЕРСТВА
И ДРУГИ ВЕДОМСТВА
МИНИСТЕРСТВО НА ТРУДА
И СОЦИАЛНАТА ПОЛИТИКА
 КОНВЕНЦИЯ № 122
на Международната организация на труда за
политиката по заетостта, 1964 г.
(Ратифицирана със закон, приет от 40-то На-
родно събрание на 13 март 2008 г.—ДВ, бр. 33
от 2008 г. В сила за Република България от 9 юни
2009 г.)
Генералната конференция на Международ-
ната организация на труда,
Свикана в Женева от Административния
съвет на Международното бюро на труда на
48-ата си сесия, състояла се на 17 юни 1964 г.,
отчитайки, че Декларацията от Филадел-
фия признава официалното задължение на
Международната организация на труда да раз-
пространява по света програми, които да поз-
волят постигане на пълна заетост и по-висок
жизнен стандарт, и че преамбюлът на Устава
на Международната организация на труда пред-
вижда премахване на безработицата и осигу-
ряване на възнаграждение, гарантиращо адек-
ватни условия за живот, и
отчитайки, че според разпоредбите на Дек-
ларацията от Филаделфия Международната
организация на труда е отговорна за проучване-
то и разглеждането на влиянието на икономи-
ческата и финансовата политика върху полити-
ката по заетостта с основната цел “всички чо-
вешки същества независимо от тяхната раса,
вяра или пол да имат право да поддържат както
своето материално благосъстояние, така и ду-
ховно развитие в условията на свобода и чувст-
во за лично достойнство, на икономическа си-
гурност и равни възможности”, и
отчитайки, че Всеобщата декларация за пра-
вата на човека осигурява “правото на всеки
индивид на работа, на свободен избор на профе-
сия, на справедливи и изгодни условия на труд
и на защита срещу безработица”, и
отбелязвайки разпоредбите на съществува-
щите трудови конвенции и препоръки, имащи
пряко отношение към политиката по заетостта
и в частност на Конвенцията и Препоръката
относно службите за заетостта, 1948 г., Препо-
ръката относно професионалното ориентира-
не, 1949 г., Препоръката относно професионал-
но обучение, 1962 г., Конвенцията и Препоръ-
ката относно дискриминацията в областта на
труда и професиите, 1958 г., и
считайки, че тези инструменти трябва да
бъдат поставени в по-широката рамка на меж-
дународна програма за икономическо развитие
на основата на пълна, резултатна и свободно
избираема заетост, и
решавайки да приеме определени предложе-
ния с оглед на политиката по заетостта, вклю-
чени като точка 8 от дневния ред на сесията, и
определяйки тези предложения да се офор-
мят като международна конвенция,
прие на 9 юли 1964 г. следната конвенция,
която може да се цитира като Конвенция за по-
литиката по заетостта, 1964 г.:
Член 1
1. С оглед на стимулирането на икономичес-
кия растеж и развитието, повишаване жизне-
ното равнище, изискванията към работната сила
и преодоляването на безработицата и непълна-
та заетост на работната сила всяка страна член-
ка трябва да си постави като основна цел про-
веждането на политика, осигуряваща ползот-
ворна и свободно избираема заетост.
2. Тази политика трябва да се стреми към
осигуряване на:
а) работа за всички, които търсят работа и
са годни да работят;
б) тази работа е възможно най-продуктивна;
в) свобода на избора на заетост и възмож-
но най-пълна възможност за всеки работник
да се квалифицира и използва уменията и та-
ланта си в работа, за която той е подходящ,
независимо от своята раса, цвят, пол, рели-
гия, политически възгледи, национален или
социален произход.
3. Посочената политика трябва да взема пред-
вид етапа и нивото на икономическото разви-
тие и взаимоотношенията между целите на за-
етостта и другите икономически и социални
цели, както и да бъде подходяща за съответна-
та национална практика и условия.