Държавен вестник, бр. 103, 2004 г., стр. 16

С Т Р .  16
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  103
относително самостоятелни и всестранно осигуре-
ни. Те трябва да могат да реагират на съвременни-
те предизвикателства на средата на сигурност в
реално време и да са оперативно съвместими със
силите на съюзниците.
Това предполага изпълнението освен на тради-
ционните досега задачи и на задачи срещу органи-
зираната престъпност, нелегалния трафик на стра-
тегически суровини, технологии, оръжия, нарко-
тици и хора. Въоръжените сили могат да бъдат
използвани за оказване съдействие на държавните
и местните органи и на населението в случаи на
екологични катастрофи, природни бедствия, ава-
рии или терористична атака.
В този смисъл развитието на въоръжените сили
и изграждането на необходимите оперативни спо-
собности е комплексен процес на промяна в мисле-
нето и подходите, в нормативната и доктринална-
та база, в структурите, в програмите за обучение и
подготовка и комплектуване с модерно въоръже-
ние и техника.
Модернизацията е критично важен елемент и
център на тежестта в процеса на трансформация на
въоръжените сили. Основен принцип при осъщес-
твяването на модернизацията е рационалното из-
ползване на възможностите на националната от-
бранителна промишленост в контекста на нейната
международна интеграция на взаимноизгодна ос-
нова и изграждането на стратегически отношения
със световни корпорации от страни—членки на
НАТО и ЕС. Наличността на необходимите финан-
сови ресурси определя степента на реалистичност
на Плана при неговото изпълнение. 
2. Основни допускания и насоки за планиране 
2.1. Основни допускания
Планът за организационно изграждане и модер-
низация на въоръжените сили до 2015 г. е разрабо-
тен на основата на задълбочен анализ на стратеги-
ческата среда, съществуващите тенденции за раз-
витие на политиката за сигурност и изискванията
към отбраната, като са направени следните основ-
ни допускания:
1. Не съществува вероятност от конвенционал-
на въоръжена агресия срещу територията на Ре-
публика България през следващото десетилетие.
Ако такава се появи, времето за реакция в обозри-
мо бъдеще е достатъчно.
2. Значителна част от рисковете и заплахите
за сигурността имат асиметричен и непредвидим
характер.
3. Запазва се дестабилизиращото влияние на ре-
гионални огнища на напрежение.
4. Отбранителните способности са адекватни на
стратегическата среда за сигурност и наличните
ресурси.
5. Глобализацията и интеграцията поставят по-
вишени изисквания към политиката за управление
на човешките ресурси и нейната реализация.
6. Разходите за отбрана като процент от БВП
ще се поддържат на стабилно ниво. 
2.2. Цел, мисии и задачи на отбраната
Основната цел на отбраната е гарантирането
на суверенитета, сигурността и независимостта
на страната и защитата на териториалната є ця-
лост. Тя се осъществява в контекста на съюзната
система за колективната отбрана (НАТО) с пъл-
но ангажиране на националните способности и
ресурси.
Въоръжените сили изпълняват следните зада-
чи за реализиране мисиите на отбраната:
Отбранителна мисия
Отбрана на страната в система за колективна
отбрана.
Участие в колективни отбранителни действия
извън територията на страната.
Подкрепа на международния мир и сигурност
Участие в международни операции в отговор на
кризи извън територията на страната.
Участие в международни операции за гаранти-
ране на мира и сигурността.
Международно военно сътрудничество и участие
в многонационални или двустранни формирования.
Участие в контрола над въоръженията и не-
разпространението на оръжия за масово поразя-
ване (ОМП), мерки за укрепване на доверието и
сигурността.
Принос към националната сигурност в мирно
време
Наблюдение, контрол и защита на националната
територия, въздушното и морските пространства.
Участие в борбата с тероризма, организираната
престъпност и трафика на наркотици, хора и оръжие.
Поддръжка и защита на населението при бед-
ствия, аварии и катастрофи.
Подготовка на населението, националното сто-
панство и инфраструктурата на страната за реаги-
ране при кризи.
Участие в операции по издирване и спасяване.
Участие в защитата на стратегически обекти.
Принос към дейността на други държавни орга-
ни и институции (информационно, хидрографско,
картографско и метеорологично осигуряване, пред-
ставителни и др. мероприятия).
Опазване и възстановяване на околната среда. 
2.3. Приоритети и ниво на ангажираност на въ-
оръжените сили
Приоритет в изграждането на въоръжените сили
имат силите със способност за развръщане и тези,
договорени по Целите на силите в процеса на от-
бранителното планиране на НАТО.
Нивата на ангажираност на въоръжените сили
се променят според мисиите и задачите, които из-
пълняват.
При отбрана на страната участват всички наци-
онални сили и средства.
В операции по колективната отбрана (по член V
от Вашингтонския договор) участват компоненти
от въоръжените сили в съответствие с договоре-
ностите с НАТО.
При операции в отговор на кризи (извън член V
от Вашингтонския договор) участват компоненти
от видовете въоръжени сили в съответствие с дого-
вореностите на Република България по конкретна-
та операция. Тези компоненти са 8 на сто от мир-
новременния състав на видовете въоръжени сили. 
3. Визия за развитие и основни параметри за
изграждане на въоръжените сили
Република България изгражда модерни и ефек-
тивни въоръжени сили при спазване принципите
на съвместност, използваемост, модулност, функ-
ционалност и експедиционност. България разви-
ва професионално подготвени сили, достатъчно
гъвкави да изпълняват задачи в целия спектър.
Основните им характеристики са: висока бойна
ефективност и маневреност; мобилност; ударни
способности и способности за поддръжка с подхо-
дящо ниво на поетапно нарастваща бойна готов-
ност; способност за развръщане в операции. На
България са необходими вътрешнобалансирани,
по-качествени сили с необходимата оперативна