Държавен вестник, бр. 70, 2004 г., стр. 29

Б Р О Й  70
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  29
(3) За явяване на държавен изпит за придо-
биване на правоспособност лицата по ал. 1 пред-
ставят диплома за завършено висше образова-
ние и документ за проведен стаж.
(4) Министърът на здравеопазването изда-
ва удостоверение за правоспособност на лица-
та, успешно положили държавния изпит.
(5) Условията и редът за провеждане на прак-
тическия стаж и полагане на държавния изпит
за придобиване на правоспособност се опреде-
лят с наредба на Министерския съвет.
Чл. 185. (1) Министерството на здравеопаз-
ването създава и поддържа публичен регистър
за лицата, придобили медицинска правоспособ-
ност в Република България.
(2) В регистъра се вписват следните обстоя-
телства:
1. трите имена, гражданството, единният
граждански номер (личният номер на чуждене-
ца) и постоянният адрес;
2. наименованието на професионалното нап-
равление и специалността—номер, дата на дип-
ломата за завършено висше образование и на-
именование на висшето училище, издало доку-
мента;
3. номер и дата на удостоверението за при-
добита правоспособност.
(3) Редът за вписване на обстоятелства в
регистъра, както и редът за неговото ползване
се определят с наредба на министъра на здраве-
опазването.
(4) Данните от регистъра са достъпни за пол-
зване от всички лица при условията и по реда на
Закона за достъп до обществена информация.
Чл. 186. (1) Чужденците упражняват меди-
цинска професия в Република България след
придобиване на правоспособност по реда на
този закон и изпит по специалността и ако
владеят български език, което се установява
по ред, определен с наредба на министъра на
образованието и науката и министъра на здра-
веопазването.
(2) Извън случаите по ал. 1 право да упраж-
няват медицинска професия имат и чужденци,
поканени за научен обмен между лечебни заве-
дения, при условия и по ред, определени с на-
редба на министъра на здравеопазването.
Чл. 187. Министърът на здравеопазването
определя с наредба професионалната компетен-
тност на лицата без придобита правоспособност,
притежаващи диплома за завършено висше
образование по специалности от професионал-
ни направления “Медицина”, “Стоматология”,
“Фармация” и “Обществено здраве”.
Чл. 188. Министърът на здравеопазването
издава наредби за професионалната компетен-
тност на лицата, работещи в националната сис-
тема за здравеопазване, завършили висше об-
разование по специалностите “психология”,
“кинезитерапия и рехабилитация”, “биология”,
“биохимия”, “микробиология” и “молекулярна
биология”.
Чл. 189. Лечебните заведения задължител-
но застраховат лицата, които упражняват ме-
дицинска професия в лечебното заведение, за
вредите, които могат да настъпят вследствие
на виновно неизпълнение на професионалните
им задължения.
Чл. 190. (1) Лицата, упражняващи медицин-
ска професия, имат право на свобода на дейст-
вия и решения съобразно своята професионал-
на квалификация, медицинските стандарти и
медицинската етика.
(2) Медицинските специалисти, както и ле-
чебните заведения, не могат да използват за
своята дейност търговска реклама.
Чл. 191. (1) Медицински специалист, който
в продължение на повече от пет години не е
заемал длъжност или не е извършвал дейност,
за която се изисква медицинска правоспособ-
ност, губи правото да упражнява медицинска
професия.
(2) Лицата по ал. 1 възстановяват правата си
след полагане на изпит при условия и по ред,
определени с наредбата по чл. 184, ал. 5.
Чл. 192. (1) Медицинските специалисти не
могат да упражняват професията си, ако стра-
дат от заболявания, които застрашават здраве-
то и живота на пациентите.
(2) Списъкът на заболяванията по ал. 1 се
определя от министъра на здравеопазването.
(3) В случаите по ал. 1 министърът на здраве-
опазването издава заповед, с която заличава
медицинския специалист от регистъра по чл. 185.
(4) Заповедта на министъра на здравеопаз-
ването подлежи на обжалване по реда на Зако-
на за Върховния административен съд.
Чл. 193. (1) Министърът на здравеопазване-
то може със заповед да отнеме правото на едно
лице да упражнява медицинска професия в Ре-
публика България за срок от шест месеца до
две години в случаи на:
1. повторно нарушаване на утвърдените ме-
дицински стандарти;
2. повторно нарушаване на принципите и реда
за извършване на експертизата на работоспо-
собността.
(2) Заповедта по ал. 1 подлежи на обжалва-
не по реда на Закона за Върховния администра-
тивен съд.
Раздел III
Признаване на дипломи, удостоверения и
други доказателства за професионална
квалификация
Чл. 194. (1) Медицинско образование и/или
правоспособност за упражняване на медицинс-
ка професия се признава на лице, което е при-
добило медицинско образование и/или медицин-
ска професия в държава—членка на Европейс-
кия съюз.
(2) Министерският съвет по предложение на
министъра на здравеопазването и министъра
на образованието и науката приема наредби за