Държавен вестник, бр. 82, 2002 г., стр. 17

Б Р О Й  82
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  17
нява, детайлизира и понякога коригира предварителна-
та макроскопска диагноза. Освен това то обективизира
и задържа за дълго време информацията, получена при
аутопсията, с което служи и като обект за ревизия с
медицински, научни или съдебномедицински цели.
5. Редактиране на окончателната патологоанатомич-
на диагноза. Патологоанатомичната диагноза е синтез
от данните на макроскопското и хистологичното из-
следване, които обединяват всички установени патоло-
гични отклонения в нозологични единици или в синд-
роми.Тя включва следните елементи:
Основно заболяване. Това е диагностицираното
патологоанатомично заболяване, което обяснява същес-
твената част от клиничните прояви и води непосредст-
вено или чрез усложненията си до летален изход. Ос-
новното заболяване не се определя в зависимост от
болестта, за която е постъпил болният на лечение, и не
е задължително да съвпада с нея.
Усложнение (усложнения) на основното заболява-
не—процес (процеси), свързан с основното заболяване,
който утежнява значително протичането му.
Непосредствена причина за смъртта—усложнение-
то, което причинява самостоятелно или в комбинация
с други усложнения смъртния изход.
Съпътстващо (съпътстващи) заболяване—което
предшества или възниква едновременно с основното,
но няма патогонетична връзка с него.
Фоново заболяване—което създава предпоставки и
има патогенетична връзка с основното заболяване—
напр. хипертоничната болест е фоново заболяване на
масивния мозъчен кръвоизлив.
Конкуриращо заболяване—което самостоятелно или
чрез усложненията, предизвикани от него, може да при-
чини летален изход, независимо от основното заболя-
ване, напр. карцином на бронха с метастази, установен
при инкарцерирана херния с перитонит.
При съставяне на патологоанатомична диагноза се
използват приетите от СЗО и МКБ-10 нозологични
единици.
6. Написване на клинико-анатомична епикриза. В
епикризата се анализират съществените клинични и
аутопсионни факти, които позволяват изясняването на
етиологията, патогенезата, морфогенезата и причина-
та за смъртта на починалия. В епикризата задължител-
но се извършва съпоставяне на клиничната с патолого-
анатомичната диагноза. Случаите на несъвпадение са
критерии за качеството на клинично-диагностичната и
лечебната дейност в болничното заведение и обект на
клинико-анатомични срещи.
7. Документация на аутопсията
7.1. При всяка аутопсия обдуцентът съставя аутоп-
сионен протокол.
7.2. Протоколът е основен документ за извършена
патологоанатомична работа. Той се използва за про-
веждане на клиникоанатомични конференции, за отчет
на дейността на болницата, за научно изследване или
като източник за съдебномедицинска експертиза.
7.3. Всички данни от аутопсионното изследване се
нанасят в стандартен аутопсионен протокол, одобрен
от МЗ (приложение № 4), който съдържа:
• паспортна част;
• клинична диагноза и клинични сведения;
• макроскопска описателна част;
• хистологично изследване;
• патологоанатомична диагноза;
• патологоанатомична епикриза.
7.4. В протоколите се вписват резултатите от други-
те изследвания, извършени при аутопсията (микробио-
логични, химични, вирусологични).
7.5. Аутопсионните протоколи задължително се
заверяват от началник-отделение, който има призната
специалност.
7.6. Протоколите са на разположение на лекарите в
болничното заведение, а при поискване и спазване на
съответен ред—на близките на починалите, други ле-
чебни и обществени заведения.
8. Допълнителни изисквания и разпоредби при из-
вършване на аутопсия
8.1. Ако по време на аутопсията се открият указания
и изменения, изискващи съдебномедицинска експер-
тиза, патологът спира аутопсията и търси съдействие
от съдебномедицински експерт.
8.2. Починалите с инфекциозно заболяване или съм-
нение за такова се аутопсират в отделна зала.Ако няма
специална зала, след аутопсията се извършва задължи-
телна дезинфекция.
8.3. При епидемични или спорадични случаи на
починали от особено опасни инфекции аутопсиите се
извършват от патолог, посочен от националния (репуб-
ликанския) консултант по обща и клинична патология.
8.4. Приемането на починали в патологоанатомич-
ните отделения и предаването им на близките се извър-
шва съгласно наредба, издадена от изпълнителния ди-
ректор на съответното болнично заведение и съобразе-
на с Наредба № 16 от 1996 г. за организацията на бол-
ничната медицинска помощ в държавните болнични
заведения (ДВ, бр. 76 от 1996 г.; изм., бр. 29 от 1999 г.).
8.5. Обдуцентът издава документ за кремация на
починалия по искане на близките.
Раздел IХ
Контрол върху качеството на диагностичната дейност
в отделенията по клинична патология
1. Общи положения
1.1. Основната цел на качествения контрол е да се
гарантира качествен диагностичен отговор, базиран на
интерпретация на оптимални в техническо отношение
препарати.
1.2. Постигането на тази цел се осъществява в три
етапа:
а) преданалитичен, в който се взема решение за
биопсично изследване и се подготвя пациентът;
б) аналитичен, който включва процедурата на из-
следване;
в) постаналитичен, в който се извършва интерпре-
тация на резултата и се оценява неговото качество.
1.3. Основният продукт на патолога е морфологич-
ната диагноза. Установяването на качеството на този
продукт е свързано с отчитане на голям брой характе-
ристики, между които с най-голямо значение са точ-
ността, пълнотата и адекватността на хистологичното
описание и диагноза, своевременността на отговора и
разумната цена.
1.4. Най-важните параметри на програмата за конт-
ролиране са планирането, организацията, контролиране-
то и документацията на всички дейности в лаборатория-
та. Тя включва вътрешен контрол върху качеството и
участие в организирани сравнения на лабораторната дей-
ност, каквато е външната схема за оценка на качеството.
2. Условия за извършване на качествена биопсична
и аутопсионна дейност
2.1. Осигурено оборудване на лабораторните поме-
щения и секционни зали според раздел III.
2.2. Професионална квалификация на медицинския
персонал в отделенията, хистопатологичните и цитоло-
гичните лаборатории (раздел II).
2.3. Спазване на технически и процедурни правила
(нормативи) в биопсичната дейност—всички етапи по
обработката на материалите се описват подробно и
упътванията се събират в папка, достъпна за контрол.
2.4. Спазване на принципите за изготвяне на би-
опсичен отговор.Той трябва да отговаря на следните
изисквания:
• диагнозата е съобразена със съвременна и подхо-
дяща класификация;
• стадият на тумора се определя по система ТNM
или друга международно приета система.
• съобразен е с приложения примерен стандартен
протокол (приложение № 5).
2.5. Изработване на програма за професионално
усъвършенстване и квалификация на лекарския и лабо-
рантския персонал.
3. Контрол върху техническите процедури
3.1. Спазване на процедурите.