Държавен вестник, бр. 22, 2002 г., стр. 149

Б Р О Й  22
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  149
Признаване и отчитане на нематериални
активи
3.1. Един актив се класифицира за признаване
и отчитане като нематериален актив, когато:
а) отговаря на определението за нематериален
актив;
б) при придобиването му може надеждно да се
оцени;
в) от използването на актива се очакват иконо-
мически изгоди, доказани със:
—наличие или план за набавяне на достатъчно
ресурси, позволяващи на предприятието да полу-
чи очакваните икономически изгоди;
—възможност ефективно да изпълнява функ-
ционалната си роля в съответствие с намерението
на предприятието относно употребата му;
—ясно дефинирана и конкретизирана техничес-
ка осъществимост.
3.2. Вътрешно създадената репутация не се
признава и отчита като нематериален актив. Тази
репутация не е установим ресурс, който предприя-
тието може да контролира и чиято стойност може
надеждно да се оцени, въпреки че могат да се очак-
ват икономически изгоди.
3.3. Вътрешно създаден нематериален актив се
признава и отчита като нематериален актив в за-
висимост от фазата на създаване, в която се нами-
ра, а именно:
а) вътрешно създаден нематериален актив,
възникнал от изследователска дейност (изследо-
вателска фаза на вътрешен проект), не се призна-
ва като нематериален актив; по време на изследо-
вателската фаза на един вътрешен проект предп-
риятието не може да докаже по безспорен начин,
че има наличие на нематериален актив, който ве-
роятно да доведе до бъдещи икономически изгоди;
б) вътрешно създаден нематериален актив,
който възниква в резултат на дейност по развитие
(фаза на развитие от вътрешен проект), се призна-
ва за нематериален актив, когато предприятието
може да докаже:
—техническа способност за завършване на не-
материалния актив, така че да бъде готов за упот-
реба или продажба;
—намерение за завършване на нематериален
актив и за неговото използване или продажба;
—способност за използване или продажба на
нематериалния актив;
—начините, по които нематериалният актив ще
доведе до генерирането на бъдещи икономически
изгоди, включително наличието на пазар или полез-
ността му при вътрешна за предприятието употреба;
—наличие на адекватни технически, финансо-
ви и други ресурси, необходими за финализиране
на развитието, използването или продажбата на
нематериалния актив, и
—способност за оценяване на разходите, про-
изтичащи от нематериалния актив по време на
неговото развитие.
3.4. Вътрешно създадени търговски марки, на-
именования, издателски права, клиентски бази и
други подобни не се признават и отчитат като не-
материални активи. Разходите по тези вътрешно
създадени търговски марки, наименования, изда-
телски права, клиентски бази и други подобни не
могат да бъдат разграничени от стойността на
бизнеса като цяло.
3.5. Нематериални активи, които се състоят от
разграничими съставни части, отговарящи поотдел-
но на критериите за нематериален актив, могат да
бъдат разделени на своите съставни части и всяка
част да се третира като самостоятелен актив.
3.6. Разходи за нематериален актив, първона-
чално признати от предприятието като текущи
разходи за периода, в който са възникнали, не се
включват в стойността на нематериалния актив.
Първоначална оценка на външно създадени
нематериални активи
4. Външно създадените нематериални активи
при придобиването им се оценяват по цена на при-
добиване, която включва покупната цена (вклю-
чително мита и невъзстановими данъци) и всички
преки разходи за подготовка на актива за използ-
ването му по предназначение.
4.1. Преките разходи, свързани с придобиване-
то на нематериален актив, са:
а) разходи за подготовка на обекта (мястото,
където ще се използва активът);
б) разходи, свързани с доставката;
в) разходи за инсталиране;
г) разходи за хонорари на програмисти, консул-
танти, икономисти и т.н., свързани с проекта, ико-
номическата обосновка, поръчката и/или създава-
нето, доставката, инсталирането, параметризира-
нето и др. на нематериалния актив;
д) разходи, произтичащи от непризнат данъчен
кредит, свързан с изброените преки разходи.
4.2. Когато придобиването е свързано с разсро-
чено плащане на твърда база, първоначалната
оценка не се коригира с разликата между достав-
ната цена и сумата на всички плащания. Тази раз-
лика се отразява като разход за лихви.
4.3. Когато придобиването е свързано с разсро-
чено плащане на променяща се база (например по
договори за отдаване на концесии), първоначал-
ната оценка се определя приблизително при спаз-
ване на следните изисквания:
а) чрез определяне на прогнозни стойности за
променящата се база:
—при заложена промяна на базата в зависимост
от достигането на определени показатели от пред-
приятието приблизителната първоначална оцен-
ка се определя от възприетия в предприятието план
за осъществяване на дейността в периода на разс-
роченото плащане или от намеренията на предп-
риятието за постигане на конкретни показатели;
такива показатели например могат да бъдат: про-
цент от приходите, които предприятието пряко или
косвено ще реализира от употребата на нематери-
алния актив; в зависимост от достигането на опре-
делени количествени характеристики на дейност-
та на предприятието, пряко или косвено обслуж-
вани от нематериалния актив (бройки, литри, то-
нове, метри и т.н.); в зависимост от постигането
на определени параметри на дейността на предп-
риятието, пряко или косвено зависещи от немате-
риалния актив (нает персонал, натовареност на
мощностите и т.н.);
—при заложена промяна на базата в зависимост
от външни за предприятието показатели прибли-
зителната първоначална оценка се определя въз
основа на експертни мнения или друга прогнозна
информация за измененията в тези външни за пред-