Държавен вестник, бр. 5, 2009 г., стр. 98

С Т Р .  98
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  5
а) притежателят на дивидентите е пенсио-
нен фонд, който е местно лице на другата дого-
варяща държава, и
б) тези дивиденти не са получени от извър-
шване на търговия или стопанска дейност от
такъв пенсионен фонд или от свързано пред-
приятие, различно от лице, посочено в буква а).
5. За целите на този член терминът “диви-
денти” означава доходи от акции или други
права, даващи право на участие в печалбите, с
изключение на вземания за дълг, както и дохо-
ди, които са подчинени на същия  данъчен ре-
жим като доходи от акции, в съответствие със
законодателството на държавата, на която пла-
тецът е местно лице.
6. Разпоредбите на алинеи от 1 до 4 не се
прилагат, ако притежателят на дивидентите,
който е местно лице на едната договаряща дър-
жава, извършва стопанска дейност в другата
договаряща държава, на която платецът е мес-
тно лице, чрез място на стопанска дейност, раз-
положено там, и участието, във връзка с което
се изплащат дивидентите, е действително свър-
зано с това място на стопанска дейност. В този
случай се прилагат разпоредбите на член 7 (Пе-
чалби от стопанска дейност).
7. Едната договаряща държава не може да
налага никакъв данък върху дивидентите, пла-
тени от местно лице на другата държава, ос-
вен доколкото тези дивиденти са платени на
местно лице на първата посочена държава или
дивидентите са причислими към място на сто-
панска дейност в първата посочена държава,
нито да облага неразпределените печалби на
дружеството, освен в случаите на алинея 8,
дори ако изплатените дивиденти или нераз-
пределените печалби се състоят изцяло или
частично от печалби или доходи, произхож-
дащи в тази държава.
8. а) Дружество, което е местно лице на ед-
ната държава и което има място на стопанска
дейност в другата държава или което подлежи
в другата държава на данъчно облагане на нет-
на основа за доходите си, които могат да бъдат
облагани в другата държава на основание член
6 (Доходи от недвижимо имущество) или на
основание алинея 1 на член 13 (Печалби от
прехвърляне на имущество), може да бъде под-
ложено в тази друга държава на данъчно обла-
гане в допълнение на данъка, договорен в дру-
гите разпоредби на тази спогодба.
б) Въпреки това такъв данък може да се
налага:
(i)
само върху частта от печалбите от сто-
панска дейност на дружеството, ко-
ято е причислима към мястото на
стопанска дейност, и частта от дохо-
да, посочен в предходното изречение,
който подлежи на облагане по член
6 (Недвижимо имущество) или али-
нея 1 на член 13 (Печалби от прех-
върляне на имущество), която в слу-
чая на Съединените щати представ-
лява сумата от тези печалби или
доходи, която е приравнена на диви-
дент, а в случая на България е сума,
аналогична на сумата, приравнена на
дивидент; и
(ii)
при данъчна ставка, която не надви-
шава 5 процента.
Член 11
Лихви
1. Лихвите, възникнали в едната договаряща
държава и платени на местно лице на другата
договаряща държава, могат да се облагат с да-
нък в тази друга държава.
2. Въпреки това тези лихви могат да се об-
лагат с данък и в договарящата държава, в
която възникват, и съобразно законодателст-
вото на тази държава, но когато притежате-
лят на лихвите е местно лице на другата дого-
варяща държава, така наложеният данък няма
да надвишава 5 процента от брутната сума на
лихвите.
3. Независимо от разпоредбите на алинея 2
лихви, възникнали в едната договаряща държа-
ва, се облагат с данък само в другата договаря-
ща държава, ако:
а) притежателят на лихвите е другата дого-
варяща държава, нейно политическо подразде-
ление или орган на местна власт или Централ-
ната банка на тази друга договаряща държава
или всяка институция, която изцяло се прите-
жава от тази договаряща държава;
б) притежателят на лихвите е местно лице
на тази друга договаряща държава по отноше-
ние на вземания за дълг, които са гарантирани,
застраховани или непряко финансирани от пра-
вителството на тази друга договаряща държа-
ва, нейно политическо подразделение или ор-
ган на местна власт или Централната банка на
тази друга договаряща държава или всяка инс-
титуция, която изцяло се притежава от тази до-
говаряща държава;
в) притежателят на лихвите е местно лице
на другата договаряща държава, което е фи-
нансова институция (включително например
банка или застрахователно дружество), освен
ако лихвата е платена като част от бек-ту-бек
заем или споразумение, което е икономичес-
ки подобно на или има ефекта на бек-ту-бек
заем; или
г) притежателят на лихвите е пенсионен
фонд, който е местно лице на тази друга дого-
варяща държава, при условие че тези лихви не
са получени при осъществяването, пряко или
непряко, на стопанска дейност от този пен-
сионен фонд.