Държавен вестник, бр. 12, 2021 г., стр. 210

СТР.  210	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  12
имало, или не мотиви за изменението през 
2009 г., е ирелевантно за законосъобразността 
на наредбата в редакцията є към датата на 
приключване на устните състезания, тъй като 
изменението през 2009 г. е довело само до 
отмяна на части от разпоредбите.
През 2018 г. Наредба № 6 – в относимата 
част, е изменена, като са добавени чл. 7а 
и са изменени: чл. 8, приложение № 1 към 
чл. 3, приложение № 4 към чл. 5; приложение 
№ 5 към чл. 6; приложение № 6 към чл. 6; 
приложение № 7 към чл. 7 и е създадено 
приложение № 8 към чл. 7а. Към този момент 
разпоредбите на чл. 26, ал. 1 и чл. 28 ЗНА са 
изменени. Разпоредбата на чл. 26, ал. 1 ЗНА 
вече включва и принципите необходимост, 
предвидимост, откритост, субсидиарност и 
пропорционалност, а на ал. 5 – изискване за 
публикуване на електронната страница на 
институцията справка за постъпилите пред-
ложения заедно с обосновка за неприетите 
предложения. Изменението на чл. 28, ал. 1, 
3 и 4 ЗНА няма отношение към приемането 
на процесния нормативен административен 
акт, тъй като добавеното изискване за пред-
варителна оценка по смисъла на чл. 20 ЗНА 
и за съответствие не касае този вид актове 
с оглед на издателя им.
Видно от публично достъпната на електрон-
ната страница на Министерството на правосъ-
дието информация – адрес: https://mjs.bg/15/, 
за това изменение на наредбата е наличен 
доклад, който отговаря на изискванията на 
чл. 28, ал. 2 ЗНА, тъй като съдържа изиску-
емите от разпоредбата елементи и релевантна 
информация.
С оглед на това от формална страна по 
отношение на изменението на наредбата от 
2018 г. изискването за мотивиране на акта е 
изпълнено.
Видно от изложеното, независимо от факта, 
че неспазването на изискванията на чл. 28, 
ал. 2 ЗНА не е съществено нарушение на 
изискването за форма на акта по отношение 
на основното съдържание на чл. 1, 2, 3, 5, 6 
и 7 от наредбата, а по отношение на чл. 7а и 
изменението на чл. 8, както и по отношение 
на изменението на приложенията от 2018 г. да 
е налице спазване на това законово изискване, 
то с оглед на нарушението по отношение на 
нормативното съдържание на приложенията 
към датата на приемане на наредбата, което 
е съществено, следва да се приеме, че при 
издаване на Наредба № 6 в оспорената част 
е налице допуснато от органа съществено 
нарушение на изискването за форма в частта 
досежно изискването за мотиви на акта.
Това прави на това основание акта неза-
коносъобразен.
4. По спазването на административнопро-
изводствените правила:
За да гарантира спазването на установените 
в чл. 26, ал. 1 ЗНА принципи, законодателят 
е регламентирал нарочно производство по 
приемане на нормативните административни 
актове. Съгласно чл. 26, ал. 2 ЗНА, редакция 
към датата на издаване на наредбата, преди 
внасянето на проект на нормативен акт за 
издаване е необходимо съставителят му да 
го публикува на интернет страницата на 
институцията заедно с мотивите и да пре-
достави на заинтересованите лица най-малко 
14-дневен срок за предложения и становища. 
Това изискване е гаранция за принципите на 
откритост, на съгласуваност и на стабилност, 
тъй като дава възможност на заинтересованите 
лица да изразят становища и предложения, 
т.е. дава възможност, както бе посочено и 
по-горе, да се гарантират правата и закон-
ните интереси на правните субекти и да се 
гарантира упражняването от компетентния 
орган на предоставената му от държавата 
нормативна властническа компетентност по 
целесъобразен и законосъобразен начин. 
От доказателствата по делото е безспорно, 
че през 2008 г. органът не е публикувал на 
страницата на Министерството на правосъди-
ето проекта на Наредба № 6. Това обосновава 
по безспорен начин осъществяването на нару-
шение на административнопроизводствените 
правила. В случая, нарушението е съществено, 
тъй като е довело до нарушаване на прин-
ципи, чиято цел е гарантиране на правата и 
на законните интереси на правните субекти, 
адресати на процесните разпоредби.
Вярно е, че неизпълнението на задължени-
ето е през 2008 г., а оспорването и установя-
ването на нарушението е дванадесет години 
по-късно, което би могло да постави въпроса 
за постигане на целите на изискването на 
чл. 26, ал. 2 ЗНА чрез самото прилагане на 
нормативния административен акт, като при 
това нарушените – според притежателите 
им, субективни права и законни интереси са 
могли да бъдат защитени чрез оспорването 
на нормативния акт, но законодателят не 
е обвързал със срок правото на оспорване 
на нормативен административен акт, пора-
ди характера му на абстрактно правило за 
поведение с многократно правно действие, 
което води до извод за невъзможност – по 
пътя на тълкуването, да бъдат ограничени 
основанията за неговата отмяна.
Вярно е също, както сочат жалбоподатели-
те, че в хипотеза като настоящата, когато в 
хода на съдебното производство по оспорване 
на нормативен административен акт органът 
започне процедура по издаването на нов 
нормативен акт със същото съдържание, но 
при спазване на изискванията за форма и на 
административнопроизводствените правила, 
защитата на правните субекти фактически е 
ограничена до защитата на субективното им 
право на участие в производството по издаване 
на акта, а не до защита на регулираните с 
този акт субективни права и законни интереси, 
което би следвало да има приоритет, защото 
правото на участие не е самоцелно, а само и 
единствено с оглед на защита на конкретното 
субективно право, предмет на регламентация