Държавен вестник, бр. 111, 2025 г., стр. 15

БРОЙ  111	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  15   
на емоционалния му баланс и да го подтик­
нат към деформирано (полезно за жертвата) 
заключение;
4.3.16. да съобразява и преодолява въз­
можността за конфликт между хуманната си 
медицинска нагласа да се погрижи за лицето 
с психично разстройство, от една страна, и 
ролята на свръхактивен защитник на сигур­
ността на обществото, от друга; в първия слу­
чай лекарят може предложи по-леки условия 
при наложено принудително/задължително 
лечение, във втория – да предложи по-сериоз­
на рестрикция спрямо лицето с психично 
разстройство; 
4.3.17. да съобразява и преодолява възмож­
ността хипотетичният риск при прилагането 
на задължително лечение да бъде субективно 
или преувеличен, или омаловажен;
4.3.18. да не се поддава на натиска от ин­
ституциите за социален контрол (правоохрани­
телни и правораздавателни органи, социални 
служби и др.), които се стремят да ангажират 
специалиста в невъзможна категоричност в 
преценките му;
4.3.19. да съобразява обстоятелството, че 
лице с психично разстройство наред с ан­
тисоциалните тенденции в поведението си 
е носител на всички човешки и граждански 
права, а установяването на рискови тенден­
ции не бива да го поставя в неравностойно 
положение спрямо другите лица с психични 
разстройства, нито при диагностицирането на 
заболяването, нито при лечението му, нито 
при обслужването;
4.3.20. да съобразява степента на риск 
относно мястото за провеждане на лечение, 
респ. степента на сигурност на лечебното 
заведение и режима на обслужване.
5. Изисквания към съдебнопсихиатричните 
експертизи.
5.1. Съдебнопсихиатрични експерти могат 
да бъдат лицата, определени в наредбите по 
т. 1.3.
5.2. Вещото лице дава експертно заключе­
ние съобразно поставените пред експертиза­
та въпроси. В отделни случаи вещото лице 
може да поиска среща с възлагащия орган за 
уточняване на въпросите пред експертизата. 
5.3. Алгоритъм на дейностите по извърш­
ване на експертизата.
5.3.1. Документите по делата се описват 
прецизно, а най-съществените детайли се 
цитират; медицинските документи се описват 
подробно с номер и дата на издаване и по 
възможност се подреждат хронологично; мало­
важните медицински описания и заключения 
се реферират; съществените медицински опи­
сания, вкл. обективните данни от предходни 
психиатрични и психологични изследвания, 
се цитират; предходни съдебнопсихиатрични 
обсъждания и заключения се реферират, но 
предвид метааналитичната им същност не 
се ползват като аргумент за изграждане на 
заключението на експертизата.
5.3.2. Клинико-експертното изследване се 
изгражда, като анамнезните сведения/данни 
се вписват подробно с данни на източника 
и времето на събирането им; проследява се 
цялостната биопатография на лицето – на­
следственост, развитие, заболявания, обра­
зование, професия, семейство, асоциални/
антисоциални прояви; прави се опит сведе­
нията да бъдат потвърдени, респ. отхвърлени 
от втори независим неутрален източник; 
прави се паралел между хронологията на 
описваните психични отклонения/заболява­
не и социалното функциониране на лицето; 
съобразява се възможността за несъзнавано 
или преднамерено некоректно представяне 
на анамнезните сведения.
5.3.3. Данните от експертните изследвания 
(клинични и други) се описват точно с време 
и място на извършването им. Подробно се 
описва телесното и неврологичното състояние 
на лицето; подробно се описва психично­
то му състояние в два раздела – клинични 
впечатления на изследващия специалист и 
съдържание на провежданите интервюта с 
освидетелствания. 
5.3.4. Експертното изследване се провеж­
да според принципите на психиатричното 
интервю; съобразява се възможността за 
преднамерено неточно представяне на бо­
лестни отклонения или за прикриването им. 
Съпътстващите консултации и изследвания 
(апаратни, психологични, от други специа­
листи) се цитират подробно.
5.3.5. При сложни експертизи и със съгла­
сие на изследваното лице се прави фоно- или 
видеозапис.
5.3.6. Клиничното наблюдение при експерт­
ното освидетелстване има за цел да установи 
конгруентност/неконгруентност между описва­
ните в анамнезата или споделяните болестни 
смущения и поведенческите прояви, както и 
евентуални прояви на симулация, дисимула­
ция, агравация или атенюация/дезагравация 
на заболяване. 
5.3.7. Лечение при експертно освидетелства­
не не се провежда освен по изключение само 
със съгласие на лицето или по спешност при 
медицински показания за това. Ако освиде­
телстваното лице настоява за провеждане на 
лечение, то същото може да бъде отказано, ако 
не са налице медицински основания за това.
5.3.8. В експертното обсъждане се съобра­
зяват всички източници и данни независимо 
от конгруентността или противоречията им. 
Поставят се работни хипотези, които се ана­
лизират, потвърждават или отхвърлят. Стилът 
на обсъждането е личност – центриран.