Държавен вестник, бр. 34, 2006 г., стр. 45

Б Р О Й  34
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  45
4. съдържат твърдения или намеци за квалифи-
кация, която стоматологът не притежава;
5. изтъкват непризнати научни степени;
6. изтъкват обстоятелства, нямащи конкретно
отношение към практиката на стоматолога, нап-
ример заемане на административна или изборна
длъжност;
7. накърняват престижа и достойнството на сто-
матологичното съсловие.
Г л а в а  т р е т а
ВЗАИМООТНОШЕНИЯ С ПАЦИЕНТИТЕ
Чл. 11. (1) Стоматологът признава и зачита пра-
вата на пациента и уважава неговото човешко дос-
тойнство.
(2) Стоматологът няма право да отказва обс-
лужване на пациенти поради една или повече от
следните причини: раса, вероизповедание, пол,
здравословно състояние, етническа или национал-
на принадлежност.
(3) Стоматологът може да проявява разумна
предпазливост при подбора на пациентите, включи-
телно да откаже да обслужи пациент, ако е убеден,
че в отношенията между него и пациента не същес-
твува необходимото доверие.
Чл. 12. (1) Сигурността на пациентите стои над
личната и съсловната лоялност на стоматолога.
(2) Стоматологът действа в защита на пациенти-
те, когато има основателно съмнение, че те са заст-
рашени от поведението, здравословното състояние,
действията или бездействието на друг стоматолог.
Чл. 13. Стоматологът е длъжен да помогне на
пациент в спешно състояние, ако той няма възмож-
ност да се обърне към лекуващия го стоматолог.
Чл. 14. (1) Ако стоматолог временно отсъства
от практиката си, той насочва пациентите си да
бъдат приемани при необходимост или спешност
от друг стоматолог.
(2) Ако стоматолог възнамерява да прекрати
практиката си, той насочва пациентите си с неза-
вършено лечение да бъдат приемани за довършване
на лечението от друг стоматолог.
(3) Ако пациент в отсъствие на своя лекуващ
стоматолог се обърне към друг стоматолог, пос-
ледният:
1. полага необходимите грижи за пациента по
време на това отсъствие;
2. след завръщането на лекуващия стоматолог
връща пациента при него заедно с цялата необходи-
ма информация, освен ако пациентът или негов за-
конен представител изрично не изрази друго пред-
почитание.
Чл. 15. (1) Стоматологът предварително инфор-
мира пациента или негов законен представител за:
 1. необходимите изследвания, предлаганото ле-
чение и всички разумни алтернативи, включител-
но и присъщия им риск и приблизителната им стой-
ност;
2. продължителността на лечението и очаквани
особености в протичането му;
3. очакваните резултати от лечението;
4. очакваните резултати, ако лечението не бъде
проведено;
5. начините за покриване на разходите (чрез
НЗОК, доброволни осигурителни институции, пря-
ко разплащане и пр.).
(2) Стоматологът не може да пристъпва към
лечение на пациент, преди да е изпълнил задълже-
нията по ал. 1 и да е получил информирано съгласие.
(3) Стоматологът е длъжен да поиска в писмена
форма съгласието или отказа на пациента или негов
законен представител за прилагане на определени
лечебни методи и процедури, за извършване на слож-
но и/или скъпо струващо лечение, включване на
пациента в клинични изпитвания на лекарства и пр.
(4) Ако пациент или негов законен представител
заяви, че възнамерява да подаде жалба срещу стома-
толог, то последният е длъжен да положи всички
разумни усилия проблемът да се реши на място.
(5) Стоматологът няма право да препоръчва или
извършва ненужни стоматологични лечения или ма-
нипулации.
Чл. 16. Стоматолог няма право да подтиква паци-
ентите към купуване на даден продукт чрез невярно
или заблуждаващо представяне на неговите качества.
Г л а в а  ч е т в ъ р т а
ВЗАИМООТНОШЕНИЯ С ДРУГИТЕ ЧЛЕНОВЕ
НА СЪСЛОВИЕТО
Чл. 17. Стоматологът проявява колегиалност и
уважение в отношенията си с другите стоматолози и
в изказвания за тях пред трети лица.
Чл. 18. Стоматологът се въздържа от неуважи-
телни коментари пред пациентите по отношение на
действията или становищата на други стоматолози.
Чл. 19. Стоматологът при поискване оказва
съдействие на други стоматолози или лекари в
рамките на своята компетентност и съобразно с
този кодекс.
Чл. 20. Стоматологът прави публични изявления
по отношение на съсловието, само ако е убеден във
верността на тези изявления.
Г л а в а  п е т а
НАСОЧВАНЕ НА ПАЦИЕНТИ
Чл. 21. (1) В случай на необходимост стоматоло-
гът насочва пациента за консултация или специали-
зирано лечение.
(2) В случаите, когато пациентът или негов зако-
нен представител налагат консултант на лекуващия
стоматолог, последният има право:
1. да откаже консултанта;
2. да се оттегли от лечението, ако неговият отказ
не бъде приет от пациента или негов законен пред-
ставител.
Чл. 22. При несъгласие със становището на кон-
султанта лекуващият стоматолог има право:
1. да откаже да изпълни предписанията на кон-
султанта и да предложи друг консултант;
2. да се оттегли от лечението, ако становището
на консултанта бъде прието от пациента или негов
законен представител.
Чл. 23. Специалистът, след като извърши кон-
султацията или специализираното лечение, връща
пациента обратно на изпратилия го стоматолог, освен
ако пациентът или негов законен представител из-
рично не изрази друго предпочитание.
Чл. 24. Специалистът има право на отделен
хонорар за консултацията или специализирано-
то лечение.
Г л а в а  ш е с т а
ЛЕЧЕБНА ДОКУМЕНТАЦИЯ И ПРОФЕСИО-
НАЛНА ТАЙНА
Чл. 25. (1) Стоматологът води пълна лечебна
документация на пациента по съответния норма-
тивен ред.