Държавен вестник, бр. 111, 2001 г., стр. 40

С Т Р .  40
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  111
естество; този израз обаче не включва лица, ко-
ито подлежат на данъчно облагане в тази държа-
ва само по отношение на доходи от източници в
тази държава или имущество, намиращо се в нея;
б) правителството на тази договаряща дър-
жава или политическо подразделение, или ор-
ган на местна власт, или всяка законоустанове-
на организация, притежавана от тази държава,
политическо подразделение или орган на мес-
тна власт; и
в) в случая с България—всяко физическо
лице, което в съответствие със законодателст-
вото на България е данъчно задължено там на
основание гражданството си и чиито лични и
икономически връзки са по-тесни с България,
отколкото с всяка трета страна.
2. Когато съгласно разпоредбите на ал. 1 едно
физическо лице е местно лице и на двете дого-
варящи държави, неговият статут се определя,
както следва:
а) то се счита за местно лице само на държа-
вата, с която личните му и икономически връз-
ки са по-тесни (център на жизнени интереси);
б) ако държавата, където е центърът на
жизнените интереси на това лице, не може да
бъде определена, компетентните органи на до-
говарящите държави ще решат въпроса по вза-
имно споразумение.
3. Когато съобразно разпоредбите на ал. 1
едно дружество е местно лице и на двете дого-
варящи държави, то ще се счита за местно лице
само на договарящата държава, въз основа на
чието законодателство е учредено.
4. Когато съобразно разпоредбите на ал. 1 лице,
което не е физическо лице или дружество, е мес-
тно лице на двете договарящи държави, компе-
тентните органи на договарящите държави ще
положат усилия чрез взаимно споразумение да
решат въпроса и да определят начина на прила-
гане на спогодбата по отношение на такова лице.
Член 5
Място на стопанска дейност
1. За целите на тази спогодба терминът “мяс-
то на стопанска дейност” означава определено
място на дейност, чрез което местно лице на
едната договаряща държава извършва изцяло
или частично стопанската си дейност.
2. Терминът “място на стопанска дейност”
включва по-специално:
а) място на управление;
б) клон;
в) кантора;
г) фабрика;
д) работилница;
е) мина, нефтен или газов кладенец, кариера
или всяко друго място за добиване на природни
богатства; * и
ж) строителна площадка, строителен или
монтажен обект, ако работата, свързана с тях,
продължава повече от 6 месеца.
3. Независимо от предходните разпоредби
на този член счита се, че по отношение на мес-
тно лице на едната договаряща държава терми-
нът “място на стопанска дейност” не включва:
а) използването на съоръжения единствено
с цел складиране, излагане или доставка на
стоки, принадлежащи на местното лице;
б) поддържането на наличност от стоки,
принадлежащи на местното лице, единствено с
цел складиране, излагане или доставка;
в) поддържането на наличност от стоки,
принадлежащи на местното лице, единствено с
цел преработването им от друго лице;
г) поддържането на определено място на
дейност единствено с цел покупка на стоки или
събиране на информация за местното лице;
д) поддържането на определено място изк-
лючително с цел извършване за местното лице
на друга дейност от подготвителен или спома-
гателен характер;
е) поддържането на определено място един-
ствено с цел съчетано упражняване на дейнос-
тите, посочени в букви от “а” до “д” при усло-
вие, че цялостната дейност на това определено
място, произтичаща от съчетанието, има под-
готвителен или спомагателен характер.
4. Независимо от разпоредбите на ал. 1 и 2,
когато лице, различно от представител с неза-
висим статут, по отношение на който се прила-
га ал. 5—действа от името на местно лице на
едната договаряща държава и има или обичай-
но упражнява в другата договаряща държава
правомощията да сключва договори от името
на местното лице, ще се счита, че това местно
лице има място на стопанска дейност в тази
друга държава по отношение на всички дейст-
вия, които лицето предприема за местното лице,
освен когато действията на това лице са огра-
ничени до посочените в ал. 3, които, ако са из-
вършени посредством определено място, няма
да направят това определено място място на
стопанска дейност съобразно разпоредбите на
тази алинея.
5. Няма да се счита, че местно лице на една-
та договаряща държава има място на стопанс-
ка дейност в другата договаряща държава само
поради обстоятелството, че то извършва сто-
панска дейност в тази друга държава посредст-
вом брокер, общ комисионер или друг предста-
вител с независим статут, ако тези лица дейст-
ват в обичайните рамки на своята дейност.
6. Обстоятелството, че дружество, което е
местно лице на едната договаряща държава,
контролира или е контролирано от дружество,
което е местно лице на другата договаряща дър-
жава или което извършва стопанска дейност в
тази друга държава (независимо дали чрез мяс-
то на стопанска дейност или по друг начин),
само по себе си няма да определя нито едно от
дружествата като място на стопанска дейност
на другото.