Държавен вестник, бр. 95, 2003 г., стр. 22

С Т Р .  22
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  95
Член 9
Спорове между договаряща се страна и инвес-
титор на другата договаряща се страна
1. Всеки спор между инвеститор на една от
договарящите се страни и другата договаряща
се страна, отнасящ се до задълженията на пос-
ледната, произтичащи от този договор във връз-
ка с инвестиция на инвеститора, се разрешава,
доколкото това е възможно, чрез преговори.
2. В случай че такъв спор не може да бъде
разрешен в рамките на шест месеца от датата,
на която някоя от страните по спора е поискала
уреждане чрез преговори, засегнатият инвести-
тор е упълномощен да избере една от следните
възможности за разрешаването на спора:
а) компетентния съд на договарящата се
страна, която е страна по спора;
б) арбитражен съд ад-хок съгласно Арбит-
ражните правила на Комисията на Организа-
цията на обединените нации по международно
търговско право;
в) Международния център за разрешаване
на инвестиционни спорове, създаден по силата
на Конвенцията за уреждане на инвестиционни
спорове между държави и граждани на други
държави, подписана във Вашингтон на 18 март
1965 г., в случай че и двете договарящи се стра-
ни—страната по спора, и договарящата се стра-
на на инвеститора, са страни по конвенцията.
3. За целите на този член инвестиционен спор
се дефинира като спор, който включва:
а) тълкуването или прилагането на инвести-
ционен договор между договаряща се страна и
инвеститор на другата договаряща се страна;
б) заявено нарушаване на някое право, пре-
доставено или създадено въз основа на този
договор по отношение на инвестиция;
в) тълкуването или прилагането на разре-
шение за инвестиция, дадено на инвеститор от
компетентен орган за чуждестранни инвести-
ции на договарящата се страна, при условие че
отказът за разрешение за инвестиция няма сам
по себе си да представлява инвестиционен спор,
освен ако такъв отказ не включва заявено нару-
шаване на някое право, предоставено или съз-
дадено въз основа на този договор.
4. Решението на арбитражния съд е оконча-
телно и задължително за двете страни по спора.
Член 10
Спорове между договарящите се страни
1. Спорове между договарящите се страни
относно тълкуването или прилагането на раз-
поредбите на този договор се уреждат, докол-
кото това е възможно, чрез преговори между
договарящите се страни.
2. В случай че спор между договарящите се
страни не може да бъде разрешен по този начин
в рамките на шест месеца от началото на пре-
говорите, той може да бъде отнесен по искане
на някоя от договарящите се страни пред ар-
битражен съд.
3. Такъв арбитражен съд се съставя за всеки
отделен случай по следния начин: в рамките на
три месеца от получаването на молбата с иска-
нето за арбитраж всяка от договарящите се стра-
ни назначава един член на арбитражния съд.
Тези двама членове избират гражданин на тре-
та държава, който се назначава за председател
на арбитражния съд. Председателят се назна-
чава в рамките на два месеца от датата на наз-
начаване на другите двама членове.
4. Ако в сроковете, определени в алинея 3
на този член, необходимите назначения не са
извършени, всяка от договарящите се страни,
при липса на друго споразумение, може да по-
кани президента на Международния съд в Хага
да извърши необходимите назначения. Ако
президентът е гражданин на някоя от догова-
рящите се страна или ако той е възпрепятст-
ван по друг начин да изпълни тази функция,
вицепрезидентът ще бъде поканен да извър-
ши необходимите назначения. Ако вицепре-
зидентът е гражданин на някоя от договаря-
щите се страни или ако той е възпрепятстван
да изпълни тази функция, следващият по стар-
шинство член на Международния съд, който
не е гражданин на някоя от договарящите се
страни, ще бъде поканен да извърши необхо-
димите назначения.
5. Арбитражният съд постановява решени-
ето си въз основа на разпоредбите на този до-
говор, както и въз основа на общоприетите
принципи и норми на международното право.
Арбитражният съд постановява решението си
с мнозинство на гласовете. Това решение е
окончателно и задължително за двете догова-
рящи се страни. Съдът определя своя собстве-
на процедура.
6. Всяка договаряща се страна поема разхо-
дите за своя член на съда и за своето представя-
не в арбитражния процес. Разходите за предсе-
дателя и останалите разходи се поемат от дого-
варящите се страни поравно.
Член 11
Приложение на други разпоредби
Ако въз основа на националното законода-
телство на някоя от договарящите се страни или
въз основа на международни споразумения,
приложими между договарящите се страни, се
предвижда третиране на инвеститорите на дру-
гата договаряща се страна или на техните ин-
вестиции, което е по-благоприятно от предви-
деното в този договор, прилага се по-благопри-
ятното третиране.
Член 12
Приложение на този договор
Разпоредбите на този договор се прилагат за
инвестициите на инвеститори на една от дого-
варящите се страни на територията на другата
договаряща се страна в съответствие с нейните
закони и разпоредби след 1 януари 1957 г.