Държавен вестник, бр. 100, 2022 г., стр. 68

СТР.  68	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  100
подаване на заявлението по чл. 31, ал. 1 от 
Правилника, както за първи опит за инвитро 
процедура (чл. 27, ал. 1, т. 3 от Правилника), 
така и когато възрастта е навършена към 
датата на подаване на заявлението за втори 
и трети опит (чл. 27, ал. 2 от Правилника).
В писменото си становище процесуал-
ният представител на ответника сочи, че 
новите критерии са аргументирани от това, 
че при различните методи на асистирана 
репродукция често се прилага хормонална 
стимулация, която при жени в напреднала 
репродуктивна възраст можело да доведе 
до нежелани реакции и противопоказания, 
освен това с напредването на възрастта на-
раствала и опасността от раждане на дете с 
аномалии. Въвеждането на възрастта като 
медицински критерий било оправдано с 
обществения интерес и било израз на функ-
цията за закрила и опазване на здравето на 
гражданите, посочена в чл. 52, ал. 2 от КРБ 
и чл. 2, т. 1 от ЗЗ, както и в изпълнение на 
законоустановените функции на министъра на 
здравеопазването по опазване на генетичното 
здраве на гражданите с цел предотвратяване 
на генетични аномалии и грижа за здравето 
на жените над 43-годишна възраст, като не се 
допуска риск за техния живот и здраве при 
осъществяване на медицинските процедури 
по асистирана репродукция, който значително 
надвишава ползата от тях. Безспорно е, че 
възрастта е решаващ фактор за годността 
на репродуктивната способност на жената. 
С оглед на това би могло и да е медицински 
обосновано приемането на точно посочената 
от органа възраст като предел, до който е 
обосновано извършването на дейности по 
асистирана репродукция, дори при липсата 
на индивидуални противопоказания за това и 
експертно доказана възможност за зачеване, 
както сочи жалбоподателката. Но липсата на 
каквито и да било мотиви не дава възможност 
нито на заинтересованите лица да разберат 
защо органът е приел точно тази възрастова 
граница, нито на съда да извърши контрол за 
законосъобразност. Освен това недопустимо е 
мотивирането на административния акт, било 
той индивидуален, общ или нормативен, да се 
извършва едва при провеждането на съдебния 
контрол за неговата законосъобразност.
Следователно по отношение на допъл-
ването на Правилника с разпоредбите на 
чл. 27, ал. 1, т. 3 и ал. 2 в конкретния слу-
чай – липсата на мотиви – както изобщо 
налични при обсъждане на допълнението, 
така и на публикувани, би могло да се е от-
разило на крайното съдържание на акта. От 
една страна, ако заинтересованите лица бяха 
имали надлежни мотиви на органа за точно 
приетата възрастова граница, те биха могли 
да представят своите становища и предло-
жения и органът би могъл да се съобрази с 
тях, т.е. би могло съдържанието на акта да 
бъде друго. От друга страна, наличието на 
конкретни и подкрепени с медицински данни 
мотиви на органа за въведеното допълнение 
би могло да позволи и на съда да извърши 
преценка за неговата обоснованост в контекста 
на въведените с жалбата доводи за неговата 
диспропорционалност.
Ето защо в настоящия случай липсата 
на мотиви и тяхното публикуване се явява 
съществено нарушение на административ-
нопроизводствените правила. Налице е била 
пречка за обсъждане от компетентния орган 
на проекта на нормативен акт, както и за 
неговото приемане. Това е достатъчно осно-
вание за отмяна на процесните разпоредби 
на чл. 27, ал. 1, т. 3 и ал. 2 от Правилника 
за организацията на работа и дейността на 
Центъра за асистирана репродукция (загл. 
изм., ДВ, бр. 13 от 2014 г.).
Съдът намира също така, че процесното 
изменение и допълнение на Правилника от 
2011 г. е извършено в противоречие с чл. 77 от 
АПК, тъй като проектът не е обсъден заедно 
с представените становища, предложения и 
възражения. Видно е от доказателствената 
съвкупност по делото, че за разлика от из-
менението и допълнението на процесните 
разпоредби, обнародвано в ДВ, бр. 4 от 
2018 г., за това през 2011 г. липсват каквито 
и да било индиции в тази насока. Както бе 
посочено по-горе, проектът за изменение и 
допълнение е принципно приет на заседание 
на ръководството на МЗ на 28.05.2011 г., а едва 
след тази дата – на 30.05.2011 г., е извършено 
публикуване на проекта на страницата на 
ведомството, макар и без публикуване на 
мотиви, съответно доклад. За окончателното 
приемане на проекта от компетентния орган 
няма представени доказателства, въпреки че 
проектът е обнародван в ДВ, бр. 58 от 2011 г. 
Няма и индиции дали са обсъдени евентуал-
но постъпили становища, предложения или 
възражения по предвижданите изменения и 
допълнения. Очевиден е контрастът в дейст-
вията на органа при приемането на проекта 
за изменение и допълнение през 2011 г. и 
през 2017 г., тъй като за втория проект има 
изготвен първоначален доклад изх. № 75-05-
277/14.07.2017 г., проведено е обществено об-
съждане (в съответствие с чл. 26, ал. 2 от ЗНА, 
в редакцията на разпоредбата към ДВ, бр. 34 
от 2016 г., в сила от 4.11.2016 г.), изготвен е 
последващ доклад изх. № 75-05-277/17.10.2017 г. 
до компетентния орган ведно с мотиви към 
проекта за изменение и допълнение на Пра-
вилника, който отразява резултатите от про-
веденото обсъждане, съответно приемането/
неприемането на направените предложения 
и възражения по проекта, същият е приет с 
решение по т. 14 от Протокол-решение № 44 от 
заседание на ръководството на МЗ, проведено 
на 19.10.2017 г., извършена е публикация на 
проекта ведно с мотивите на сайта на МЗ на 
20.10.2017 г., както и в Портала за обществени 
консултации (в съответствие с чл. 26, ал. 3 
от ЗНА, в редакцията є към ДВ, бр. 34 от 
2016 г.), окончателният проект на Правил-
ника за изменение и допълнение е приет с 
решение по т. 2 от Протокол-решение № 53 от