Държавен вестник, бр. 44, 2004 г., стр. 66

С Т Р .  66
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  44
2.9.1. Допуска се използването на светлинни инди-
катори, разположени в отделението за пътници или
извън него, които да дават информация за състояние-
то на оригиналната алармена система на превозното
средство (включена, изключена, на какъв интервал е
настроена алармата, дали е била задействана). Интен-
зивността на светлината на светлинните сигнали, мон-
тирани извън отделението за пътници, да не е по-голя-
ма от 0,5 cd.
2.9.2. Ако е осигурена индикацията на краткотрай-
ни “динамични” процеси, такива като промяната от
“включено” към “изключено” или обратно, тя да бъде
светлинна в съответствие с т. 2.9.1. Такава светлинна
индикация може да бъде направена да работи едновре-
менно с пътепоказателите и/или със светлините за от-
делението за пътници, при условие че продължител-
ността на светлинния импулс на пътепоказателите е не
по-голяма от 3 s.
2.10. Захранване
Източник за захранване на оригиналната алармена
система може да бъде акумулаторната батерия на пре-
возното средство.
Когато е предвидена допълнителна батерия, тя да
бъде акумулаторна и да не захранва нито една от части-
те на електрическата система на превозното средство.
2.11. Изисквания относно допълнителни функции
2.11.1. Самопроверка, автоматична индикация при
повреда
При включване на оригиналната алармена система
чрез функцията самопроверка (контрол за приемливо
състояние) могат да бъдат установени и индицирани
неправилни състояния, например отворени врати и т. н.
2.11.2. Сигнал за тревога при опасност
Позволява се светлинен и/или звуков, и/или радио-
сигнал за тревога независимо от състоянието (включе-
но или изключено) и/или от функцията на оригинална-
та алармена система. Такъв сигнал за тревога да се
включва от вътрешността на превозното средство и да
не се влияе от състоянието (включено или изключено)
на оригиналната алармена система. Също така да е въз-
можно сигналът за тревога при опасност да бъде изк-
лючен от ползващия превозното средство. Продължи-
телността на включения звуков сигнал за тревога при
опасност да не бъде ограничавана. Сигналът за тревога
при опасност да не обездвижва двигателя или да го спи-
ра, ако той е в работещо състояние.
3. Условия на изпитването
Всички компоненти на оригиналната алармена
система на превозно средство или алармената систе-
ма се изпитват в съответствие с процедурата, описана
в т. 3 на част I.
Тези изисквания не се отнасят за:
3.1. онези компоненти, които са монтирани и изпи-
тани като част от превозното средство независимо дали
има или няма монтирана алармена система (например
светлини); или
3.2. онези компоненти, които са били изпитани пред-
варително като части от превозно средство, за което е
представен съответен документ.
4. Инструкции
Всяко превозно средство се съпровожда от:
4.1. Инструкция за експлоатация;
4.2. Инструкция за поддържане;
4.3. Общо предупреждение относно опасностите от
извършване на каквито и да са изменения или допълне-
ния към оригиналната алармена система.
Част III
Сертификат за монтаж
Аз, долуподписаният............................................................,
професионален монтьор, удостоверявам, че монтажът
на описаната по-долу алармена система на превозно-
то средство е извършен от мен съгласно предоставе-
ните от производителя на системата инструкции за
монтаж.
Описание на превозното средство:
Марка (търговско наименование на производителя):
.........................................................................................
Тип: ................................................................................
Сериен номер: ...............................................................
Регистрационен номер: ................................................
Описание на алармената система на превозното
средство:
Марка (търговско наименование на производителя):
.........................................................................................
Тип: ................................................................................
Номер на одобряване: ..................................................
Извършено във: ...................................на:.....................
Пълен адрес на извършилия монтажа (и печат, при
необходимост):
..................................................................................................................
Подпис: ..............................................
(да се посочи длъжността)
Част IV
Изисквания към механичната ключалка
1. Цилиндърът на ключалката да не се подава на
повече от 1 mm от капачката, като издадената част да
бъде конична.
2. Връзката между вътрешната част на цилиндъра и
неговата обвивка да бъде в състояние да издържи опъ-
ваща сила 600 N и въртящ момент 25 Nm.
3. Ключалката да бъде снабдена с препятствие сре-
щу просвредляване на цилиндъра.
4. Профилът на ключа да има поне 1000 ефективни
варианта.
5. Ключалката да не се отключва с ключ, който има
само една разлика спрямо ключа, който съответства на
ключалката.
6. Отворът за ключа на външната ключалка да бъде
с капаче, или да е защитен по друг начин срещу проник-
ването на замърсяване и/или вода.
Част V
Технически изисквания към звукови алармени
устройства
1. Звуковите алармени устройства (ЗАУ) е необ-
ходимо да излъчват продължителен и постоянен звук,
като неговият акустичен спектър не се променя зна-
чително по време на неговото действие. За ЗАУ, зах-
ранвани с променлив ток, това изискване се отнася
само за постоянна честота на въртене на ротора на
генератора в границите на диапазона, определен в
т. 2.1.3.2.
2. Звуковите алармени устройства да притежават
акустични характеристики (спектрално разпределение
на нивото на акустическата енергия на звуковото наля-
гане) и такива механични характеристики, че да могат
да удовлетворят следните изпитвания в дадената пос-
ледователност:
2.1. Измерване на звуковите характеристики
2.1.1. За предпочитане е звуковите алармени уст-
ройства да бъдат изпитани в безехова среда. Алтерна-
тивно, те могат да бъдат изпитани в полу-безехова ка-
мера или на открито пространство. В този случай се
вземат мерки, за да се избегне отразяването от повър-
хността на участъка за провеждане на измерването
(например чрез поставяне на редица от звукопоглъ-
щащи екрани). Измерва се сферичното разпределение
на звука с точност 1 dB, вътре в полусфера с радиус не
по-малък от 5 m, при максималната честота, като спе-
циално се проверява в измерваното направление и на
височината на устройството и на микрофона.
Нивото на околния шум трябва да бъде с поне 10 dB
по-ниско от измерваното ниво на звуковото налягане.