Държавен вестник, бр. 83, 2004 г., стр. 44

С Т Р .  44
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  83
а) отпадъците, посочени в чл. 14, ал. 1 от на-
редбата;
б) отпадъци и контейнерите, в които са поста-
вени, които биха могли да реагират с вода или с
вместващата скала при условията на подземно
съхраняване и когато това може да доведе до:
—промяна в обема на отпадъците;
—протичане на самозапалими, токсични или
взривоопасни вещества или газове;
—всякаква друга реакция, която би могла да
застраши безопасността на експлоатацията и/или
целостта на бариерата на подземното хранилище.
Отпадъците, които биха могли да реагират един
с друг, се определят и класифицират по групи на
съвместимост. Различните групи на съвместимост
трябва да са физически разделени в хранилището на:
а) биоразградими отпадъци;
б) отпадъци с остър мирис;
в) отпадъци, които могат да образуват токсич-
ни или взривоопасни газо-въздушни смеси, в т.ч.
отпадъците, които:
—причиняват образуването на токсични газо-
ви концентрации поради парциалното налягане на
техните компоненти;
—формират концентрации при насищане в кон-
тейнер, по-високи от 10 % от концентрацията, съ-
ответстваща на долната граница на взривоопасност;
г) отпадъци с недостатъчна стабилност спрямо
необходимата, за да отговорят на геомеханичните
условия;
д) отпадъци, които са самозапалими или са
предразположени към спонтанно запалване в ус-
ловията на съхраняване, газообразни продукти,
летливи отпадъци, отпадъци, събирани под форма
на неидентифицирани смеси;
е) отпадъци, които съдържат или от които мо-
гат да се образуват патогенни микроби на заразни
болести съгласно чл. 14, ал. 1, т. 3 от наредбата.
2.2. Списъци на отпадъци, които са подходящи
за подземно съхраняване:
Подходящи за подземно съхраняване са инерт-
ни, опасни и неопасни отпадъци, които не са изк-
лючени с т. 2.1 и 2.2.
Списъците на отпадъците, които са подходящи
за подземно съхраняване се определят според допус-
тимостта за депонирането им на съответните класо-
ве депа, определени с чл. 11, ал. 1 от наредбата.
2.3. Специфична оценка на риска от подземни
хранилища:
Приемането на отпадъци за подземно съхраня-
ване в конкретно хранилище е предмет на специ-
фичната оценка на риска от хранилището.
Специфичните оценки от подземни хранилища,
посочени в т. 1.2, за отпадъците, които ще се при-
емат за подземно съхраняване, трябва да докажат,
че нивото на изолация на отпадъците от биосфера-
та е приемливо. Критериите трябва да бъдат из-
пълнявани при условията на съхраняване.
2.4. Условия за приемане:
Отпадъците могат да бъдат депонирани само в
подземни хранилища, които са надеждно отделе-
ни от минните дейности.
Отпадъци, които могат да реагират помежду
си, трябва да бъдат определени и класифицирани
по групи на съвместимост, като различните групи
на съвместимост задължително се отделят физи-
чески в хранилището.
Раздел 3. Допълнителни съображения
при солни рудници
3.1. Значение на геоложката бариера:
В принципите на безопасност за подземно съх-
раняване на отпадъци в солни рудници, скалата,
която заобикаля отпадъците:
а) играе ролята на вместваща скала, в която се
капсулират отпадъците;
б) заедно с горния и долния непропусклив ска-
лен пласт (например анхидрит) изпълнява ролята
на геоложка бариера, предназначена да предот-
врати навлизането на подземни води в подземно-
то хранилище, а където е необходимо, и ефектив-
но да спре изпускането на течности или газове от
зоната на депониране; когато тази геоложка бари-
ера е прорязана от шахти и сондажи, те трябва да
бъдат запечатани преди началото на експлоатаци-
ята, за да се предотврати навлизане на вода, и следва
да бъдат херметически затворени след прекратя-
ване експлоатацията на подземното хранилище;
когато добивът на минерални ресурси в рудника
продължава по-дълго от експлоатацията на под-
земното хранилище, след прекратяване на експло-
атацията на подземното хранилище зоната на де-
пониране задължително се запечатва херметичес-
ки с непропусклива преграда; преградата се проек-
тира и изгражда по изчисления за работното хид-
равлично налягане в съответствие с дълбочината
така, че водата, която би могла да проникне в ек-
сплоатиращия се рудник, да не може да проникне
в зоната на подземното хранилище за отпадъци.
При солните рудници се счита, че солта осигу-
рява пълно капсулиране. В тези случаи отпадъци-
те могат да имат контакт с биосферата само в
инцидентни случаи или при събития в течение на
геоложкото време, като тектонски движения или
ерозия (например свързани с повишаване на мор-
ското равнище). Наличието на малка вероятност
за промяна на качествата на депонираните в хра-
нилището отпадъци изисква да се анализират и
последиците от възможните такива неблагопри-
ятни инциденти.
3.2. Дългосрочна оценка:
Доказването на безопасността на подземното
съхраняване в солни рудници в дългосрочен аспект
може да се предприеме, когато солните скали са
предназначени да служат като скална бариера.
Солните скали изпълняват изискванията за непро-
пускливост на газове и течности и са пригодни да
капсулират депонираните отпадъци поради тяхна-
та способност да слягат и да ги задържат напълно
до края на процеса на преобразуване.
Способността за слягане на солните скали не
противоречи на изискването за стабилност на ку-
хините по време на експлоатацията на хранилище-
то (стабилността е от значение за гарантиране на
безопасна експлоатация и поддържане на целост-
та на геоложката бариера за неограничено време
така, че да има продължителна защита на биосфе-
рата). Отпадъците трябва да бъдат изолирани пос-
тоянно от биосферата. Контролирано пропадане
на лежащите отгоре пластове или други дефекти в
дългосрочен аспект са допустими, ако се докаже,
че ще възникнат само трансформации без разкъс-
вания, целостта на геоложката бариера ще бъде