Държавен вестник, бр. 101, 2008 г., стр. 29

Б Р О Й  101
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  29
3. Управлението на мрежовата сигурност се
основава на препоръки Х.800 и Х.805 на Междуна-
родния съюз по телекомуникации (ITU—
International Telecommunication Union).
4. Съгласно препоръките по т. 3 за реализация
на функциите на мрежовата сигурност трябва да
се използват следните механизми и комбинации
от тях:
а) криптиране;
б) цифрови сертификати;
в) механизми за управление на достъпа;
г) механизми за контрол на интегритета на
данните, в т.ч. интегритета на потока съобщения;
д) механизми за идентификация;
е) механизми за допълване на трафика;
ж) механизми за управление на маршрутиза-
цията;
з) механизми за отбелязвания и записи на ко-
муникационните характеристики.
5. Защитата на електронните съобщения в ин-
тернет включва:
а) защитна стена;
б) защита от вируси и нежелан код;
в) защита от спам;
г) проверка на прикачените файлове за вируси
и нежелан код;
д) защита от DoS (denial of service) атаки;
е) защита от HA (harvesting attacks);
ж) защита на е-mail адресите от търсещи роботи;
з) защита от изтичане на информация;
и) защита от шпионски софтуер (spyware);
к) защита на IM (instant messaging);
л) защита на гласовите комуникации (Skype,
ICQ, др.);
м) проверка за съответствие с наложените по-
литики в съответната администрация;
н) проверка за съответствие с приетите норма-
тивни документи;
о) контрол върху обмена (изпращане/получа-
ване) на големи файлове в съответствие с приети-
те политики;
п) приоритизация на входящата и изходящата
поща в зависимост от профила на всеки служител;
р) пренасочване на пощата в зависимост от
приетите политики;
с) автоматично криптиране на изходящата поща
при необходимост в съответствие с приетите по-
литики;
т) автоматично добавяне на текст към входя-
щи/изходящи съобщения в съответствие с приети-
те политики.
6. Получени съобщения, автоматично катего-
ризирани като спам или съдържащи нежелан код,
да се записват в специализирани папки и да са
достъпни за контрол и обработка от упълномоще-
ни лица (служителя по информационна сигурност,
специалисти от Националния център за действие
при инциденти по отношение на информационна-
та сигурност в информационните системи на ад-
министративните органи и др.).
7. За защитата на “рутинг-инфраструктурата” и
“рутинг-протоколите” трябва да се използват Пре-
поръките на Работните групи RPSEC (Routing
Protocol Security Requirements) и SIDR (Secure Inter-
Domain Routing) на международната организация
IETF (Internet Engineering Task Force).
8. За управление на имената и домейните в
инфраструктурата в интернет да се използва “сис-
тема за управление на имената на домейните
(DNS)” с модификация на DNS протокола с раз-
ширения за идентификация (DNSSEC), която се
основава на спецификацията на IETF PFC 4033.
9. За осъществяване на защитен обмен на съоб-
щения по протоколите HTTP, LDAP, FTP и други
да се използва Протокол SSL (“Secure Socket Layer”)
версия 3.0, формулиран от IETF (“Internet
Engineering Task Force”) или VPN (“Virtual Private
Networking”) решения за сигурно криптиране на
сесиите.
10. За криптиране на XML базирани съобще-
ния на ниво “сесия” да се използва Протокол
XMLENC, формулиран от консорциума W3C.
11. За електронно подписване на XML базира-
ни документи да се използва Протокол XAdES
(XML Advanced Electronic Signature), формулиран
в Препоръка TS 101 903 на ETSI (European
Telecommunications Standards Institute) и основан
на Препоръка XML DSIG на Работна група “XML-
Signature Working Group” на консорциума W3C.
12. За работа с публичните ключове при елек-
тронно подписване на XML базирани документи
да се използва Протокол XKMS (“XML Key
Manipulation Service”), основан на Препоръка
XKMS 2.0 на консорциума W3C.
13. Копие от цялата служебна електронна поща
на служителя се съхранява на пощенския сървър
на съответната администрация не по-малко от две
години, след като служителят напусне работа.
14. Служителите в администрациите могат да
използват за получаване и изпращане на служебна
кореспонденция единствено служебната си елект-
ронна поща.
15. Електронни съобщения, изпратени от слу-
жители в държавната администрация, съдържат
задължително идентифицираща информация за
контакт със съответния служител:
а) име;
б) телефон;
в) електронна поща;
г) длъжност;
д) учреждение.
16. В края на всяко изходящо електронно съоб-
щение автоматично да се прикачва изявление за
ограничаване на отговорността (disclaimer) и ука-
зания към адресата за действия при погрешно по-
лучаване.
Приложение № 9
към чл. 41
Защита срещу нежелан софтуер
1. Нежеланият софтуер, който може да експло-
атира уязвимостта на един или няколко информа-
ционни актива и да предизвика смущаване на нор-
малната им работа, увреждане или унищожаване,
включва следните основни програми:
а) компютърни вируси;
б) мрежови червеи;
в) троянски коне, и
г) логически бомби.
2. Защитата срещу нежелан софтуер в инфор-
мационните системи на административните орга-
ни трябва да бъде ориентирана в две основни нап-
равления: