Държавен вестник, бр. 102, 2006 г., стр. 3

Б Р О Й  102
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  3
(3) Плановете по ал. 2 осигуряват организи-
рани и координирани действия за предотвратя-
ване или намаляване на последиците от бедст-
вия, както и за осигуряване на временното снаб-
дяване с питейна вода, храни и други необходи-
ми средства за преживяване на населението от
засегнатата територия.
(4) Плановете  задължително съдържат:
1. анализ на възможните бедствия и прогно-
за за последиците от тях;
2. мерките за предотвратяване или намаля-
ване на последиците от бедствията;
3. мерките за защита на населението;
4. разпределението на задълженията и отго-
ворните органи и лица за изпълнение на пред-
видените мерки;
5. средствата и ресурсите, предвидени за
ликвидиране на последиците  от бедствия;
6. начина на взаимодействие между органи-
те на изпълнителната власт;
7. реда за навременното уведомяване на ор-
ганите на изпълнителната власт и населението
при заплаха или възникване на бедствия.
(5) Министърът на държавната политика при
бедствия и аварии координира разработването
и съгласуването на плановете по ал. 2.
Чл. 10. (1) Териториалноустройствени, гра-
доустройствени, строителни и други техничес-
ки мерки с цел предотвратяване или намалява-
не на вредните последици от бедствия и улесня-
ване на защитата и провеждането на спасител-
ните операции се прилагат при устройството на
територията, строителството и експлоатация-
та на съоръженията и инфраструктурата.
(2) Мерките по ал. 1 се определят с наредба
на Министерския съвет.
Чл. 11. (1) Наблюдението, ранното предуп-
реждение и оповестяването се основават на:
1. информация и данни, предоставени от
физически лица, организации и институции;
2. информация и данни от системи за мони-
торинг на метеорологични, хидрологични, се-
измологични, химически, биологични, радио-
логични, ядрени, екологични и други обекти и
явления;
3. информация и данни, получени в центро-
вете на Националната система за спешни по-
виквания;
4. хидрометеорологична прогностична ин-
формация за опасни явления от Националния
институт по метеорология и хидрология, Аген-
цията за проучване и поддържане нивото на река
Дунав и други;
5. международен обмен на информация и
данни.
(2) Информацията по ал. 1 се предоставя
безвъзмездно на Министерството на държав-
ната политика при бедствия и аварии и на ми-
нистрите в рамките на тяхната компетентност.
Чл. 12. (1) Колективните средства за защита
са инженерни съоръжения—скривалища и про-
тиворадиационни укрития, които са предназна-
чени за осигуряване защита на населението при
въздушно нападение, от бойни и промишлени
отровни вещества, радиоактивни вещества и
биологични агенти.
(2) Колективните средства за защита са пуб-
лична държавна, публична общинска или част-
на собственост и се поддържат и управляват от
ведомствата, на които са предоставени, от кме-
товете или от собствениците им.
(3) Колективните средства за защита могат
да се отдават под наем при условия, които не
възпрепятстват ползването им при необходи-
мост по основното предназначение, след съгла-
суване с териториалните звена на Главна ди-
рекция “Национална служба “Гражданска за-
щита”. В договора за наем задължително се
посочват специфичните условия, както и въз-
можността за  прекратяването на договора по
всяко време от наемодателя.
(4) Редът за изграждане, поддържане и из-
ползване на колективните средства за защита
се определя с наредба на Министерския съвет.
Чл. 13. (1) Индивидуалните средства за за-
щита са предназначени за предпазване на диха-
телните органи, очите и кожата от отровни и
радиоактивни вещества, пари и аерозоли, от
високи температури и изгаряния, от взривове и
други механични въздействия.
(2) Запасите от индивидуалните средства за
защита се създават, съхраняват, обновяват,
поддържат, предоставят и отчитат от:
1. Министерството на държавната политика
при бедствия и аварии—за оперативен резерв;
2. кметовете на общините—за служителите
от общинските администрации и за население-
то в общината;
3. органите на изпълнителната власт—за
работниците и служителите от съответната
администрация;
4. собствениците, управителите или изпъл-
нителните членове на търговски дружества и
еднолични търговци—за работниците и служи-
телите им.
(3) Редът за създаване, съхраняване, обно-
вяване, поддържане, предоставяне и отчита-
не на запасите от индивидуалните средства за
защита се определя с наредба на Министер-
ския съвет.
Чл. 14. (1) Органите на изпълнителната
власт, другите държавни органи и населението
се обучават за защита при бедствия.
(2) Обучението на органите на изпълнител-
ната власт е задължително.
(3) Органите по ал. 1 организират обучение
на служителите от подчинените им звена, служ-
би и други оперативни структури за изпълне-
ние на дейности по защитата.
Чл. 15. (1) Създава се Национален учебен
център към Министерството на държавната
политика при бедствия и аварии за постигане
на целите на обучението по чл. 14, ал. 1.