Държавен вестник, бр. 68, 2002 г., стр. 39

Б Р О Й  68
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  39
4. Съответната държава или прокурорът
могат да обжалват решението на състава за
предварително производство пред апелативен
състав в съответствие с чл. 82. Жалбата може
да бъде разгледана при ускорена процедура.
5. Когато прокурорът се е оттеглил от раз-
следването в съответствие с ал. 2, той може да
поиска от съответната държава периодично да
го уведомява за хода на разследването си и за
всяко последващо наказателно преследване.
Държавите—страни по статута, са длъжни да
отговарят на тези искания без неоправдано за-
бавяне.
6. До постановяване на определението на
състава за предварително производство или във
всеки момент, в който прокурорът се оттегли
от разследването в съответствие с този член,
прокурорът по изключение може да поиска от
състава за предварително производство разре-
шение да предприеме нужните следствени дейс-
твия с цел запазване на доказателствата, кога-
то съществува уникална възможност да бъдат
получени важни доказателства или има голям
риск тези доказателства впоследствие да не
бъдат достъпни.
7. Държава, която обжалва определение на
състав за предварително производство, поста-
новено в съответствие с този член, може да
оспорва допустимостта на делото по чл. 19 на
основание допълнителни съществени факти или
съществена промяна на обстоятелствата.
Член 19
Оспорване на юрисдикцията на Съда
или допустимостта на делото
1. Съдът е длъжен да се увери, че има юрис-
дикция по отношение на всяко дело, отнесено
до него. Съдът може по собствена инициатива
да установи допустимостта на едно дело в съот-
ветствие с чл. 17.
2. Оспорване на допустимостта на делото на
основанията по чл. 17 или оспорване на компе-
тентността на Съда може да се извърши от:
(a) обвиняем или лице, за което в съответ-
ствие с чл. 58 е издадено постановление за арес-
туване или призовка да се яви;
(b) държава, която има юрисдикция спрямо
делото на основание, че тя разследва или осъ-
ществява наказателното преследване по него
или е разследвала или осъществявала наказа-
телното преследване; или
(c) държава, от която се изисква признаване
на юрисдикцията по чл. 12.
3. Прокурорът може да поиска от Съда опре-
деление по въпроса за юрисдикцията или допус-
тимостта. В производството за юрисдикцията или
допустимостта бележки пред Съда могат да пред-
ставят и страните, които са отнесли ситуацията
в съответствие с чл. 13, както и жертвите.
4. Допустимостта на едно дело или компе-
тентността на Съда могат да бъдат оспорени
само веднъж от всяко лице или държава измеж-
ду посочените в ал. 2. Оспорването се извършва
преди или при започването на съдебното про-
изводство. При изключителни обстоятелства
Съдът може да разреши оспорване да се извър-
ши повече от веднъж или след започването на
съдебното производство. Оспорване на допус-
тимостта на делото при започването на съдеб-
ното производство или впоследствие с разре-
шение на Съда може да се извършва само на
основание чл. 17, ал. 1(c).
5. Държавата по ал. 2(b) и (c) е длъжна да
оспори възможно най-рано.
6. До потвърждаването на обвиненията до-
пустимостта на делото или юрисдикцията на
Съда се оспорват пред състава за предварител-
но производство. След потвърждаването на
обвиненията оспорването се извършва пред
съдопроизводствения състав. Определенията
във връзка с юрисдикцията или допустимостта
могат да бъдат обжалвани пред апелативен
състав в съответствие с чл. 82.
7. Ако държава измежду посочените в ал. 2(b)
и (c) извърши оспорване, прокурорът спира
разследването до произнасянето на Съда в съ-
ответствие с чл. 17.
8. До произнасянето на Съда прокурорът
може да иска от него разрешение:
(a) да предприеме нужните следствени дейс-
твия, описани в чл. 18, ал. 6;
(b) да изслуша изявленията или показания-
та на свидетел или да завърши събирането и
разглеждането на доказателствата, започнати
преди оспорването; и
(c) в сътрудничество със съответните дър-
жави да предотврати бягството на лицата, по
отношение на които прокурорът вече е поис-
кал да бъде издадено постановление за аресту-
ване по чл. 58.
9. Извършването на оспорване не засяга ва-
лидността на действията, извършени от проку-
рора или на разпореждане или постановление,
издадени от Съда преди оспорването.
10. Ако Съдът обяви делото за недопустимо
по чл. 17, прокурорът може да поиска прераз-
глеждане на определението, ако е напълно убе-
ден, че са възникнали нови факти, които от-
страняват основанието, на което делото е било
обявено за недопустимо в съответствие с чл. 17.
11. Ако с оглед на въпросите по чл. 17 проку-
рорът отложи разследването, той може да по-
иска съответната държава да му предостави
информация за производството. По искане на
тази държава информацията се смята за пове-
рителна. Ако впоследствие прокурорът реши
да пристъпи към разследване, той уведомява
държавата, за която е извършено отлагането.
Член 20
Ne bis in idem
1. С изключение на случаите, предвидени в
този статут, никое лице не може да бъде съде-
но от Съда за деяние, което съставлява прес-
тъпление, за което лицето е осъдено или оп-
равдано от Съда.