Държавен вестник, бр. 33, 2004 г., стр. 22

С Т Р .  22
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  33
равдава удължаването на този период до два
месеца от искането. Заявителят се информира за
удължаването и за причините, които го налагат.
8. Всяка страна може да позволи на държав-
ните си органи да събират такса срещу предос-
тавянето на такава информация, но тази такса
не трябва да надвишава разумните граници.
Държавните органи, възнамеряващи да съби-
рат такава такса за предоставяне на информа-
ция, предоставят на заявителите тарифа за въз-
можните такси, посочвайки обстоятелствата,
при които те се събират или опрощават, и слу-
чаите, при които информацията се предоставя
срещу авансово плащане на таксата.
Член 5
Събиране и разпространение на информация
за околната среда
1. Всяка страна гарантира, че:
(a) държавните органи разполагат с инфор-
мация за околната среда, имаща отношение към
техните функции, и я актуализират;
(b) са създадени задължителни системи за
осигуряване на адекватно подаване на инфор-
мация към държавните органи относно плани-
раните или текущите дейности, които могат да
окажат значително въздействие върху окол-
ната среда;
(c) в случай на непосредствена заплаха за
човешкото здраве или околната среда, причи-
нена от човешка дейност или природно бедст-
вие, цялата информация, която би дала възмож-
ност на обществеността да вземе мерки за пре-
дотвратяване или намаляване на вредите, про-
изтичащи от заплахата, и с която разполага
държавен орган, се разпространява незабавно
сред членовете на обществото, които могат да
бъдат засегнати.
2. Всяка страна гарантира, че в рамките на
националното законодателство държавните
органи предоставят информация за околната
среда на обществеността по прозрачен начин и
че съществува ефективен достъп до информа-
ция за околната среда и чрез:
(a) предоставяне на достатъчно информация
на обществеността относно вида и обхвата на
информацията за околната среда, с която раз-
полагат съответните държавни органи, основ-
ните положения и условия, при които тази ин-
формация се предоставя и е достъпна, и проце-
дурата за нейното получаване;
(b) създаване и поддържане на практическа
систематизация, като:
(i)
обществено достъпни списъци, ре-
гистри или архиви;
(ii) изисквания към длъжностните лица
за оказване на съдействие на общес-
твеността при получаването на дос-
тъп до информация съгласно тази
конвенция;
(iii) определянето на места за връзка; и
(c) предоставяне на безплатен достъп до
информация за околната среда, съдържаща се в
списъците, регистрите или архивите, посочени
в точка (b) (i).
3. Всяка страна гарантира, че постепенно
нараства обемът на информацията за околната
среда, съдържаща се в електронните бази дан-
ни, които са лесно достъпни за обществеността
чрез обществените телекомуникационни мре-
жи. Достъпната в тази форма информация тряб-
ва да включва:
(a) докладите за състоянието на околната
среда, споменати в параграф 4 по-долу;
(b) текстовете на нормативни актове, каса-
ещи околната среда;
(c) ако е уместно, политики, планове и прог-
рами, касаещи околната среда, и споразумения
в областта на околната среда; и
(d) друга информация, доколкото предос-
тавянето є в тази форма би улеснило прилага-
нето на националното законодателство в из-
пълнение на тази конвенция, при условие, че
тази информация вече съществува в електрон-
на форма.
4. Всяка страна през редовни интервали от
време не по-дълги от три или четири години
публикува и разпространява национален док-
лад за състоянието на околната среда, включи-
телно информация за качеството на околната
среда и информация за натиска, оказван върху
околната среда.
5. Всяка страна предприема мерки в рамки-
те на своето законодателство с цел разпростра-
нение на:
(a) нормативни актове и политически доку-
менти, като стратегии, политики, програми и
планове за действие, свързани с околната сре-
да, и доклади за напредъка по тяхното изпълне-
ние, изготвени на различни равнища на дър-
жавното управление;
(b) международни договори, конвенции и
споразумения по въпроси на околната среда; и
(c) ако е уместно, други важни международ-
ни документи по въпроси на околната среда.
6. Всяка страна насърчава операторите, чи-
ито дейности имат значително въздействие
върху околната среда, редовно да информират
обществеността за въздействието върху окол-
ната среда на своите дейности и продукти, ако
това е уместно, в рамките на доброволните схе-
ми на екомарката и екоодита или чрез други
средства.
7. Всяка страна:
(a) публикува фактите и анализите на фак-
тите, които счита за относими и важни за офор-
мяне на най-важните предложения в политика-
та за околната среда;
(b) публикува или прави достъпни по друг
начин пояснителни материали за своите взаи-
моотношения с обществеността по въпроси,
попадащи в обхвата на тази конвенция; и