Държавен вестник, бр. 100, 2015 г., стр. 117

БРОЙ  100	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  117  
то на акта от компетентен орган в рамките 
на законовата делегация и тези за неговата 
законосъобразност.
По предписанието на чл. 2, ал. 1 ЗНА и 
чл. 76 АПК за издаването на нормативния ад-
министративен акт е необходимо съответният 
орган да е изрично овластен от Конституцията 
или от закон. Преценката относно материята, 
подлежаща на подзаконова регламентация, 
тоест на предмета на нормативното админи-
стративно регулиране и относно органа, нато-
варен с това, е на законодателя. Делегацията 
за издаване на нормативен административен 
акт за уреждане размера на таксите и вида 
на разноските по изпълнението, събирани от 
частен съдебен изпълнител, е намерила израз 
в разпоредбата на чл. 78, ал. 2 ЗЧСИ. 
Правилно е прието в обжалваното решение, 
че по силата на чл. 78, ал. 2 ЗЧСИ е налице 
изрична законова делегация Министерският 
съвет да определи с тарифа размера на такси-
те и вида на разноските по изпълнението по 
предложение на министъра на правосъдието 
след съгласуване с Камарата. Този орган е 
овластеният от закона да приеме тарифата, 
като в рамките на тази негова компетент-
ност той разполага и с правомощието да я 
изменя или допълва. Неправилен обаче е 
направеният извод, че Министерският съвет 
е разполагал с материална компетентност да 
определи случаи, в които размер на таксата 
„не се определя“, доколкото липсва законово 
ограничение за това. 
С Постановление № 92 на Министерския 
съвет от 19.04.2006 г. (обн., ДВ, бр. 35 от 2006 г.) 
е приета Тарифа за таксите и разноските към 
ЗЧСИ, впоследствие изменена и допълнена 
(ДВ, бр. 24 от 2013 г.). С нея е определен вид 
на разноските: таксите, които следват уста-
новените (въведените) такива по глава седма 
ЗЧСИ, допълнителните разноски по раздел 
VI и размера на така определените такси. С 
Постановление № 215 на Министерския съвет 
от 24.07.2014 г. текстът на тарифата е допълнен, 
както следва: „В т. 26 „Забележки“ се създа-
ва т. 6: „6. Върху сумата, която длъжникът е 
погасил в срока за доброволно изпълнение, 
такса не се събира.“
Точка 26 от тарифата намира систематич-
ното си място в раздел II „Пропорционални 
такси“ и урежда размер на таксата, която се 
събира за изпълнение на парично вземане 
върху събраната сума. Пропорционалната 
такса по т. 26 се дължи с оглед изпълнението 
на парично вземане, за събирането му след 
предявяване на изпълнителния лист пред 
частен съдебен изпълнител и образуването на 
изпълнително производство. След като то е 
образувано независимо от способа и механи-
зма на погасяване (със или без участието на 
частен съдебен изпълнител, тоест изпълнение 
пряко на взискателя или чрез постъпване на 
сумата по изпълнителното дело), сумата се 
счита „събрана“ от този съдебен изпълнител 
за погасяване на задължението. Това е така, 
тъй като изпълнението на паричното вземане 
следва по време започването на изпълнител-
но производство по смисъла на чл. 426, ал. 1 
от Гражданския процесуален кодекс (ГПК), 
като длъжникът е погасил задължението си 
след предявяване на изпълнителния лист 
пред съдебен изпълнител и в хода на това 
производство. 
Съгласно чл. 83, ал. 1 ЗЧСИ пропорцио-
налните такси се събират в процент според 
материалния интерес, при условното ограни-
чение по чл. 83, ал. 2, изр. 3 ЗЧСИ. По ал. 3 
на тази разпоредба за определени действия 
тарифата може да предвиди таксата по ал. 1 да 
се събира в намален или в увеличен размер. 
С оглед изложеното в предходния абзац кон-
кретният случай касае действия по събирането 
на парични вземания в хода на образувано 
изпълнително производство в срока за добро-
волно изпълнение. Разпоредбата на чл. 83, 
ал. 3 ЗЧСИ очертава рамките на законовата 
делегация по чл. 78, ал. 2 от същия закон, 
съобразно които Министерският съвет може 
да допълва или изменя тарифата по отноше-
ние на пропорционалните такси. В неговите 
правомощия е да предвиди събирането на 
пропорционалната такса по чл. 83, ал. 1 ЗЧСИ, 
каквато е тази по т. 26 от тарифата, в намален 
или увеличен размер. Министерският съвет 
обаче не може да определя случаи, в които 
не се събира пропорционална такса върху 
събраната в хода на изпълнителното произ-
водство сума, включително при погасяване 
на част или цялото задължение от длъжника 
в срока за доброволно изпълнение, тъй като 
това излиза извън установените рамки на 
предоставената му компетентност съгласно 
делегацията по чл. 78, ал. 2 във връзка с 
чл. 83, ал. 3 ЗЧСИ. Доколкото употребеният 
от законодателя глагол „събира“ (чл. 83, ал. 1 
и 3 ЗЧСИ) предполага действия по заплащане 
и получаване на определени суми, а не без-
действие, този размер не може да бъде нула. 
Като е „допълнил“ т. 26 и е определил, че 
върху сумата, която длъжникът е погасил в 
срока за доброволно изпълнение, такса не се 
събира, Министерският съвет практически е 
определил такава в размер нула.
Като краен резултат чрез други формални 
средства е постигнат ефектът на освобож-
даване от заплащане на такса на определен 
кръг субекти – изпълнилите парично вземане 
в срока за доброволно изпълнение след пре-
дявяване на изпълнителния лист пред част-
ния съдебен изпълнител, за така събраната 
в изпълнителното производство сума. Така 
Министерският съвет е приел подзаконова 
регулация извън предмета, определен в чл. 78, 
ал. 2 ЗЧСИ и установените с разпоредбата на 
чл. 83, ал. 3 ЗЧСИ рамки. Нормите, които