Държавен вестник, бр. 2, 2002 г., стр. 30

С Т Р .  30
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  2
Чл. 17. Правото на компенсация възниква
от датата на сключване на договора или от друг
срок, определен в договора.
Чл. 18. (1) Изпълнението на задълженията
за извършване на обществени превозни услуги
може да се прекрати от превозвача, когато:
1. обществените услуги са икономически
неизгодни;
2. размерът на предоставената компенсация
спадне под 50 на сто от договорените стойности
за компенсиране на финансовата тежест до
размера на публично обявените в тарифата цени
за превоз на пътници.
(2) Икономическа неизгодност по ал. 1, т. 1
е налице в случаите, когато приходите при при-
емливо ниво на предварително заложена пе-
чалба от извършване на задълженията за об-
ществени превозни услуги не покриват разхо-
дите за тази дейност и при компенсиране на
това задължение.
Чл. 19. (1) Когато са налице обстоятелст-
вата по чл. 18, железопътният превозвач зая-
вява искането си за прекратяване на договора
до органите или лицата по чл. 7, сключили
договора.
(2) Към искането по ал. 1 железопътният
превозвач прилага документи, доказващи ос-
нованията за прекратяване на договора за из-
пълнение на задълженията за извършване на
обществени превозни услуги—заверени счето-
водни отчети, счетоводна сметка за всеки вид
дейност, както и други отчетни документи.
Чл. 20. (1) В едномесечен срок от постъпва-
не на искането по чл. 19, ал. 1 органите или
лицата по чл. 7, сключили договора с железо-
пътния превозвач, го представят със станови-
ще на органите, взели решения за сключване на
договора.
(2) В срока по ал. 1 органите, взели решения
за сключване на договора, се произнасят с ре-
шение за неговото прекратяване.
(3) При прекратяването на договора органи-
те, предоставили ценови облекчения, отменят
съответните права за безплатни и по намалени
цени пътувания от датата на прекратяването на
договора.
Чл. 21. В случай че железопътните прево-
зи се изпълняват от единствен превозвач, ли-
цензиран за превоз на територията на цялата
страна, той не може да се възползва от право-
то по чл. 18.
Раздел VI
Компенсиране на задължението за извършва-
не на обществени превозни услуги
Чл. 22. (1) Железопътният превозвач, изпъл-
няващ задължението за извършване на общес-
твени превозни услуги, се компенсира от орга-
ните или от лицата по чл. 7.
(2) В случаите по чл. 7, ал. 1 Министерският
съвет взема решение, с което определя размера
на компенсирането на железопътния превозвач
по предложение на министъра на транспорта и
съобщенията и министъра на финансите.
Чл. 23. (1) Компенсациите, които се изпла-
щат на превозвача, са в пълен размер до стой-
ността на обявените публично в тарифата ре-
довни цени за превоз на пътници и се предоста-
вят след представяне на документи, доказващи
извършената превозна услуга.
(2) Размерът на компенсацията се определя
ежегодно.
(3) Превозвачът е длъжен да води отделно
счетоводство по отношение на превозите в из-
пълнение на задълженията за извършване на
обществени превозни услуги.
Чл. 24. (1) Изплащането на приетите и ут-
върдени компенсации се извършва на части в
съответствие с договора и с представените до-
кументи, доказващи извършването на общест-
вената услуга. Суми, дължащи се на корекции в
размера на компенсациите, се изплащат неза-
бавно след уточняване размера на корекцията.
(2) Коригиране на размера на компенсация-
та се допуска по писмена молба на железопът-
ния превозвач, отправена до компетентния ор-
ган, която се внася в 15-дневен срок от счето-
водното приключване на деветмесечието на
текущата година.
(3) Компетентният орган разглежда молба-
та в срок 2 месеца и се произнася с решение.
(4) Коригирането на размера на компенса-
цията се извършва в рамките на текущата годи-
на, ако са налице основания за това.
Допълнителна разпоредба
§ 1. По смисъла на наредбата:
1. “Крайградски и вътрешноградски прево-
зи” са превозите за удовлетворяване потребнос-
тите на градския транспорт или на обширните
градски зони, както и на потребностите между
тези зони.
2. “Регионални превози” са:
а) превозите по второстепенни железопът-
ни линии;
б) превозите за обслужване на малки насе-
лени места и на части от главните железопътни
линии извън крайградските зони;
в) товарните вътрешни железопътни превози.
3. “Договор за извършване на обществени
превозни услуги” е договорът, сключен меж-
ду упълномощените лица по чл. 7 и лицензи-
ран превозвач с цел осигуряване на транспор-
тни услуги за обществото, които превозвачът,
в случай че се съобразява с търговския си ин-
терес, не би поел в същия размер или при
същите условия.
Преходни и заключителни разпоредби
§ 2. Наредбата се издава на основание чл. 54,
ал. 4 от Закона за железопътния транспорт.
§ 3. Министърът на транспорта и съобщени-
ята сключва договор за възлагане на задълже-
ния за обществени превозни услуги с “БДЖ”—
ЕАД, като правоприемник на Националната
компания “Български държавни железници”.
§ 4. Наредбата влиза в сила от 1 януари 2002 г.
73719