Държавен вестник, бр. 64, 2021 г., стр. 46

СТР.  46	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  64
посредством стандартната формула за из­
числяване на капиталовото изискване за 
платежоспособност. 
Задачи на функцията по управление на риска 
Чл. 23. Освен предвиденото в Кодекса 
за застраховането и в Делегиран регламент 
(ЕС) 2015/35 риск мениджърът докладва 
на компетентния орган на застрахователя, 
съответно на презастрахователя, относно 
рисковете, които са били идентифицирани 
като потенциално съществени. Риск мени­
джърът докладва и относно други специфични 
области на риск както по своя собствена 
инициатива, така и по искане от компетент­
ния орган на застрахователя, съответно на 
презастрахователя.
Политика за управление на подписваческия риск 
и на риска, свързан с образуването на резерви
Чл. 24. (1) В политиката за управление на 
риска застрахователят, съответно презастра­
хователят, урежда по отношение на подписва­
ческия риск и риска, свързан с образуването 
на резерви, най-малко следното:
1. видове и характеристики на застрахова­
телната дейност като вида на застраховател­
ния риск, който застрахователят, съответно 
презастрахователят, е готов да поеме;
2. как се осигурява достатъчността на пре­
мийния приход за покриване на очакваните 
претенции и разходи;
3. идентифициране на рисковете, произти­
чащи от застрахователните задължения на за­
страхователя, съответно на презастрахователя, 
включително внедрени опции и гарантирани 
откупни стойности в неговите продукти;
4. как в процеса по разработване на нов 
продукт и изчисляване на премията застра­
хователят, съответно презастрахователят, 
взема предвид ограниченията, свързани с 
инвестиции;
5. как в процеса по разработване на нов 
продукт и изчисляване на премията застрахо­
вателят, съответно презастрахователят, отчита 
презастраховането (ретроцедирането) и други 
техники за намаляване на риска;
6. където е приложимо: 
а) максимално приемливите експозиции 
спрямо специфични концентрации на риск;
б) вътрешни подписвачески лимити за 
различни продукти и класове застраховки; 
в) съображения във връзка с презастрахо­
ването (ретроцесията) и други стратегии за 
намаляване на риска и тяхната ефективност. 
(2) Застрахователят, съответно презастра­
хователят, трябва да обезпечи спазването на 
своите политики и процедури във връзка с 
подписваческата дейност във всички канали 
за разпространение на продуктите на пред­
приятието. 
Политика за управление на оперативния риск
Чл. 25. (1) В политиката за управление на 
риска застрахователят, съответно презастрахо­
вателят, урежда по отношение на оперативния 
риск най-малко следното:
1. идентифициране на оперативните рис­
кове, на които е или може да бъде изложен, 
както и оценка на начина за намаляването им;
2. дейности и вътрешни процеси за управ­
ление на оперативните рискове, включително 
информационната система, която ги осигурява;
3. лимити за поемане на риск по отношение 
на основните области на оперативен риск на 
застрахователя, съответно презастрахователя.
(2) Застрахователят, съответно презастрахо­
вателят, трябва да въведе и да прилага процеси 
за идентифициране, анализиране и отчитане на 
събитията, представляващи оперативен риск. 
За тази цел той въвежда процес за събиране 
и наблюдение на събитията, представляващи 
оперативен риск.
(3) За целите на управлението на опе­
ративния риск застрахователят, съответно 
презастрахователят, разработва и анализира 
подходящ набор от сценарии за оперативен 
риск, основаващи се най-малко на следните 
подходи:
1. несработване на ключов процес, персо­
нал или система;
2. настъпване на външни събития.
(4) Едновременно с анализа на сценариите 
за оперативните рискове застрахователят, съот­
ветно презастрахователят, трябва да набелязва 
и да прилага мерки за тяхното ограничаване. 
(5) Застрахователят, съответно презастра­
хователят, събира и анализира информация 
за случаите на проявление на оперативния 
риск в рамките на предприятието и може да 
анализира случаи на проявление на операти­
вен риск в други организации. При анализа 
се изследват поне причините за настъпването 
на случая, неговите последици и действията 
по случая, които са предприети, съответно 
които не са предприети. 
(6) При определяне на кръга на случаите, 
за които се събира и анализира информация, 
застрахователят, съответно презастраховате­
лят, трябва да отчита, че някои от събитията 
са с ниска честота и тежки последици, до­
като другите са с висока честота и по-леки 
последици, а също така и че трябва да се 
анализират случаи, в които проявлението на 
риска не е довело до възникване на вредо­
носни последици. 
Политика за управление на риска в областта 
на презастраховането и други техники за
намаляване на риска 
Чл. 26. (1) В политиката за управление 
на риска застрахователят, съответно преза­
страхователят, трябва да уреди по отношение 
на презастраховането и другите техники за 
намаляване на риска най-малко следното: