Държавен вестник, бр. 96, 2012 г., стр. 142

СТР.  142	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  96
Сдруженията за напояване са доброволни орга­
низации на физически и юридически лица, които 
чрез взаимопомощ и сътрудничество в интерес на 
членовете си и в обществен интерес извършват 
дейности, свързани с напояване и отводняване на 
земеделски земи на определена територия (тери­
тория на сдружението). СН могат да учредяват 
физически и юридически лица, собственици и 
ползватели на земеделски земи, които се обслужват 
от една напоителна или една напоително-отво­
днителна система или от технологично обособени 
части от тях и които имат интерес от дейността 
на сдружението. 
Сдруженията се образуват за следните дейности: 
експлоатация, поддържане и реконструкция на пре­
дадената им хидромелиоративна инфраструктура; 
изграждането на нови напоителни и отводнителни 
системи и съоръжения; доставяне и разпределяне 
на водата за напояване; отвеждане на излишните 
води от земеделските земи; изпълнение на агро­
мелиоративни и агротехнически мероприятия за 
подобряване състоянието на земеделските земи; 
рибовъдство и развъждане на водоплаващи птици.
Министърът на земеделието и храните уп­
ражнява правен, финансов и технически надзор 
върху дейността на сдруженията, като: одобрява 
устава на сдруженията, съответно промените в 
него, и оказва предвиденото в закона съдействие 
при учредяването им; открива процедура за учре­
дяване на сдружение по своя инициатива; води 
регистър на сдруженията; определя със заповед 
техническите правила и норми за правилното и 
безопасно използване на предадената на сдруже­
нията хидромелиоративна инфраструктура; изисква 
устни или писмени доклади, преписки и други 
документи, свързани с дейността на сдруженията; 
провежда проверки на място; налага санкции при 
неизпълнение на разпорежданията му; определя 
ежегодно цените за доставка на вода.
Общини и индивидуални водоползватели
Съгласно чл. 19 от Закона за водите всички во­
достопански системи на територията на общините, 
които не са включени в активите на търговските 
дружества и сдруженията за напояване, са публична 
общинска собственост. Тези съоръжения може да 
бъдат предоставени за ползване и собственост на 
сдружения за напояване след тяхното учредяване.
Към 1992 г. този хидромелиоративен фонд е 
обхващал 3,5 млн. дка, като са били включени 
следните съоръжения:
– напоителни язовири 	
 – над 2000 бр.
– водохващания	
	
 – около 1100 бр.
– напоителни помпени 
   станции 	
	
	
 – около 1600 бр.
– напоителни канали 	
 – около 16 300 км
– изравнители 	
	
 – около 830 бр.
– напорна тръбна мрежа     – около 16 400 км.
Липсва цялостна информация за състоянието 
на хидромелиоративните съоръжения общинска 
собственост. Частична информация съществува за 
язовирите и микроязовирите, но и тя не е пълна, 
защото през последните години ежегодно преливат 
и се разрушават от 10 до 20 микроязовира. Почти 
всички помпени станции и напорни тръбопроводи 
са ограбени и унищожени. 
През последните години голям брой земеделски 
стопани започнаха да изграждат индивидуални 
системи за напояване обикновено на трайни на­
саждения и зеленчукови градини. Предпочитаното 
напояване за тези условия е капково напояване 
предвид икономията на вода и лесното автоматизи­
ране на системите. Чрез тези системи успешно се 
използват малки собствени водоизточници – кла­
денци, малки реки и дерета. В настоящия момент 
липсва надеждна информация за размера на тези 
системи, но може да се предположи, че те покриват 
около 50 000 дка в цялата страна. 
Нормативна база, регулираща дейността на 
операторите на хидромелиоративни системи 
Основната законова и подзаконова нормативна 
уредба, действаща в момента в областта на хид­
ромелиорациите в България, включва следните 
документи:
– Закон за сдруженията за напояване (ДВ, 
бр. 34/06.04.2001 г., изм., ДВ, бр. 108/14.12.2001 г.) – 
Законът урежда устройството и дейността на сдру­
женията за напояване, които извършват дейности, 
свързани с напояване и отводняване на земеделски 
земи на определена територия.
Съгласно разпоредбите на Закона СН могат 
да придобият безвъзмездно право на ползване и 
впоследствие права на собственост върху хидроме­
лиоративната инфраструктура на тяхната територия, 
включена в имуществото на търговските друже­
ства, на които държавата е едноличен собственик 
на капитала. Условията и редът за придобиване 
и отнемане на правото на ползване са регламен­
тирани с Наредба за придобиване и отнемане от 
сдруженията за напояване правото на ползване 
върху хидромелиоративната инфраструктура и об­
служваща техника на територията на сдружението 
(ПМС № 39/18.02.2002 г., ДВ, бр. 21/26.02.2002 г.).
– Наредба № 2/21.01.2002 г. за финансово 
подпомагане на сдруженията за напояване (ДВ, 
бр. 11/31.01.2002 г.), която регламентира правото 
на финансово подпомагане от страна на държа­
вата на СН, придобили правото на безвъзмездно 
ползване на съоръжения.
– Наредба за условията и реда за участие на 
държавата в заплащането на цената на услугата 
„водоподаване“ (ДВ, бр. 39/16.04.2002 г.).
– Наредба № 13 от 29 януари 2004 г. за условията 
и реда за осъществяване на техническата експлоа­
тация на язовирните стени и съоръженията към тях 
(ДВ, бр. 17/02.03.2004 г.) определя условията, реда 
и изискванията за организация и осъществяване на 
техническата експлоатация на язовирните стени и 
съоръженията към тях. Тя регламентира правата и 
задълженията на собствениците и лицата, осъщест­
вяващи техническата експлоатация; изискванията 
за осъществяване на техническата експлоатация 
в различните є етапи, както и осигуряване на 
безопасна експлоатация в нормални, екстремни 
и аварийни условия. За извършване оценка на 
сигурността и анализа на техническото състояние 
на язовирните стени и съоръженията към тях на­
редбата предвижда набирането и обработката на 
информацията от метеорологичен, хидрологичен 
и технически мониторинг, като данните от него се 
архивират. В наредбата се определя организацион­
ната структура на експлоатацията на язовирните