Държавен вестник, бр. 70, 2003 г., стр. 53

Б Р О Й  70
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  53
5.3. Когато пазарният дял, предвиден в т. 3, първо-
начално не надвишава 20 %, но впоследствие се повиши
над 25 %, освобождаването, предвидено в т. 1, се запаз-
ва за срок от една календарна година след годината,
през която за пръв път е превишен прагът от 25 %.
5.4. Срокът от две календарни години по т. 5.2 не може
да бъде удължен чрез обединяване със срока по т. 5.3.
6. Оттегляне на груповото освобождаване от заб-
рана
Комисията за защита на конкуренцията може да
оттегли груповото освобождаване от забрана, ако по
собствена инициатива или по искане на физическо или
юридическо лице, което има законен интерес от това,
установи за всеки конкретен случай, че споразумени-
ето, за което прилага освобождаването по т. 1, въпре-
ки изброените условия има ефект, който е несъвмес-
тим с изискванията по чл. 13, ал. 1 ЗЗК, и по-специал-
но, когато:
a) споразумението не води до съществено рациона-
лизиране на дейността или потребителите не получа-
ват справедлив дял от полученото предимство, или
б) продуктите, които са предмет на споразумение-
то за специализация, не срещат конкурентен натиск от
страна на идентични продукти или продукти, считани
от потребителите за взаимозаменяеми по отношение
на техните характеристики, предназначение и цени.
7. Допълнителни разпоредби
По смисъла на това решение за групово освобожда-
ване от забрана:
7.1. “Споразумение” е споразумение, решение на
сдружение на предприятия или съгласувана практика.
7.2. “Участващи предприятия” са предприятията
страни по споразумението и съответните свързани с
тях предприятия.
7.3. “Свързани предприятия” са:
a) предприятията, в които страна по споразумени-
ето, пряко или непряко: притежава повече от полови-
ната капитал с право на глас или има право да назна-
чава повече от половината членове на контролните и
управителните органи или законните представители,
или има право да управлява предприятието;
б) предприятията, които пряко или непряко имат
по отношение на страна по споразумението правата
или правомощията, изброени в буква “a”;
в) предприятията, в които предприятие, посочено в
буква “б”, има пряко или непряко правата или право-
мощията, изброени в буква “a”;
г) предприятията, в които страна по споразумени-
ето заедно с едно или повече предприятия от посочени-
те в букви “a”, “б” или “в”, или в което две или повече
от последните предприятия съвместно имат правата
или правомощията, изброени в буква “a”;
д) предприятия, в които правата или правомощи-
ята, изброени в буква “a”, се упражняват съвместно
от: страните по споразумението или съответните им
свързани предприятия, посочени в букви от “a” до “г”,
или една или повече от страните по споразумението
или една или повече от свързаните им предприятия,
посочени в букви от “a” до “г”, и една или повече
трети страни.
7.4. “Продукт” е стока и/или услуга, включително и
междинните и крайните стоки и/или услуги, с изклю-
чение на услугите за дистрибуция и отдаване под наем.
7.5. “Производство” е създаването на стоки или
предоставянето на услуги и включва и производството
чрез подизпълнители.
7.6. “Предприятие конкурент” е предприятието,
което осъществява дейност на съответния пазар (дейс-
твителен конкурент), или предприятието, за което има
реални основания да се счита, че би могло да направи
необходимите допълнителни инвестиции или други
разходи, което ще му позволи да навлезе на съответния
пазар в резултат на малко и постоянно нарастване на
цените (потенциален конкурент).
7.7. “Задължение за изключителна доставка” е за-
дължението да не се доставя продуктът, за който се
отнася споразумението за специализация, на предпри-
ятие конкурент, което не е страна по споразумението.
7.8. “Задължение за изключителна покупка” е за-
дължението за закупуване на продукта, за който се от-
нася споразумението за специализация, само от пред-
приятие, което е страна по споразумението за доставка.
Това решение влиза в сила на 1.I.2004 г. и е в дейс-
твие до 31.ХII.2013 г.
Председател: Н. Павлов
44375
РЕШЕНИЕ № 119
от 8 юли 2003 г.
за групово освобождаване от забраната по чл. 9, ал. 1
от Закона за защита на конкуренцията (обн., ДВ, бр. 52
от 1998 г.; изм., бр. 112 от 1998 г.; бр. 81 от 1999 г.; бр. 28
от 2003 г.; изм. и доп., бр. 9 от 2003 г.) на определен
вид договори за изследвания и разработки, когато те
отговарят на изискванията по чл. 13, ал. 1 ЗЗК
Като взе предвид:
—член 14, ал. 1 ЗЗК, който оправомощава Комиси-
ята за защита на конкуренцията с решение да обяви, че
забраната по чл. 9, ал.1 не се прилага за определен вид
договори, когато те отговарят на изискванията по чл. 13,
ал. 1 от същия закон;
—членове 69 и 70 от Европейското споразумение
за асоцииране между Европейските общности и техни-
те страни членки, от една страна, и Република Бълга-
рия, от друга страна, които определят сближаването на
законодателството на Република България, включи-
телно и в областта на конкуренцията, с това на Общ-
ността като важно условие за интеграцията на Бълга-
рия с Европейския съюз;
—член 6 от Правилата за въвеждане и прилагане на
разпоредбите в областта на конкуренцията, предвиде-
ни в чл. 64, ал. 1, точки i и ii и ал. 2 ЕСА, който задъл-
жава Комисията за защита на конкуренцията да се
информира за всяка процедура, свързана с приемане-
то, премахването или промяната от страна на Общ-
ността на освобождаването по категории, както и да
следи за цялостното спазване на принципите за осво-
бождаване по категории, които са в сила в Общността;
—регламент № 2659/2000/ЕС на Комисията на Ев-
ропейските общности за приложението на чл. 81, ал. 3
от Договора за създаване на Европейската икономи-
ческа общност към категориите споразумения за изс-
ледвания и разработки, в сила от 1 януари 2001 г.;
—необходимостта от насърчаване на предприятия-
та, включително малките и средните предприятия, в
дейността им за осъществяване на изследвания и тех-
нологични разработки с високо качество, както и от
подкрепяне на усилията им за изграждане на сътруд-
ничество помежду им;
—обстоятелството, че по отношение на споразуме-
нията за съвместно осъществяване на изследователс-
ка дейност или съвместно внедряване на резултатите
от изследователска дейност до етапа на промишлено
приложение в повечето случаи е неприложима разпо-
редбата на чл. 9, ал. 1 ЗЗК;
—необходимостта да се гарантира правната сигур-
ност на предприятията, като се определят: категори-
ите споразумения, решения и съгласувани практики,
за които се отнася освобождаването; ограниченията