Държавен вестник, бр. 111, 2025 г., стр. 32

СТР.  32	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  111
4.2.5.1.4. прогноза, вкл. очакван срок на 
престой, режими, лечение извън службата;
4.2.5.1.5. търсене на обща формулировка 
върху „смисъла“ на болестните преживявания, 
т.е. върху ролята, която им се приписва в био­
графията на пациента и в бъдещия му живот.
4.2.5.2. Интервюто за проследяване се 
документира в резюме в ИЗ. Елементи от 
интервюто са част от ежедневния преглед за 
проследяване (визитация), който осигурява 
непрекъснат мониторинг на състоянието на 
пациента и ефекта от лечението и дава въз­
можност за бързо, адекватно на динамиката на 
състоянието, реагиране. След всяка визитация 
се сверяват изведените от сестрите промени в 
температурните листи, сестринските рапорти 
и табелите за манипулационните назначения, 
режими и искани изследвания и консултации.
4.2.6. Оценка на протичане – основен ин­
струмент за проследяване и ефективна помощ 
на пациента.
4.2.6.1. Програмите от грижи, респ. те­
рапевтичните интервенции се планират, 
оценяват от гледна точка на ефективността 
и видоизменят в динамика в зависимост от 
оценката на протичане. По същество оценка­
та на протичане е интегративен инструмент, 
изиск­ващ отчитането, анализа и обобщаването 
на данни от различни сфери.
4.2.6.2. Оценката се прави задължително 
веднъж седмично, като се отразява в ИЗ, 
както и при екипно обсъждане или при раз­
глеждане на случая на клинично обсъждане. 
При необходимост се използват структурирани 
скали за оценка. Задължителни елементи в 
оценката на протичане са:
4.2.6.2.1. съпоставяне на сегашното състоя­
ние с първоначалната оценка;
4.2.6.2.2. отчитане на страничните действия 
от психофармакотерапията;
4.2.6.2.3. отчитане на ефективността от 
назначеното лечение;
4.2.6.2.4. отчитане на степента на критич­
ност и сътрудничеството на пациента;
4.2.6.2.5. отчитане на участието на близките 
в процеса на помагане;
4.2.6.2.6. отчитане на допълнителни дан­
ни, неизвестни при първоначалната оценка, 
и ролята им за потвърждаване/отхвърляне 
на първоначалната хипотеза и стратегия за 
поведение;
4.2.6.2.7. планиране/продължаване или 
видоизменяне на лечението, режимите, над­
зорите, изследванията или договореността за 
обслужване.
5. Настаняване на пациенти в психиатрично 
отделение/клиника по спешност при довежда­
не от екип на център за спешна медицинска 
помощ (ЦСМП) или от близки.
5.1. Спешната психиатрична помощ е спе­
циализирана психиатрична помощ, която се 
извършва от обучени екипи и специалисти. 
Спешна психиатрична намеса се инициира 
от психиатрични и други лечебни завадения, 
институции и граждани и се оказва от ЦСМП, 
центрове за психично здраве, лечебните за­
ведения за стационарна психиатрична помощ 
и психиатричните отделения/клиники на 
болниците за активно лечение.
5.2. Насочването на психиатричния пациент 
за спешна хоспитализация става от специа­
лист психиатър при установяване на висока 
степен на риск.
5.3. Транспортирането в психиатричен 
стационар (клиника/отделение на ЦПЗ, на ле­
чебни заведения за стационарна психиатрична 
помощ или на болница за активно лечение) 
се извършва от ЦСМП. При необходимост те 
търсят помощ от органите на МВР.
5.4. Ръководителят на лечебните заведения 
по т. 5.3 при необходимост уведомява съда/
прокуратурата за насочването на пациента 
към психиатричен стационар.
5.5. Спешната психиатрична помощ включ­
ва диагностични и лечебни процедури.
5.5.1. Диагностичните процедури изискват 
спешно изясняване на състоянието на паци­
ента и свързаните с това рискове за него и 
околните.
5.5.2. За временно овладяване на спешното 
болестно състояние и за предотвратяване на 
непосредствения риск преди настаняването на 
пациента в стационара при необходимост могат 
да се прилагат краткотрайни интервенции и 
лечение, определени от специалист психиатър, 
при зачитане на правата на пациента и при 
спазване на изискванията на добрата меди­
цинска практика.
5.6. При спешното настаняване е жела­
телно да се избягва прилагането на мерки за 
ограничаване на пациента, доколкото със­
тоянието, поведението му и рискът за него и 
за околните не налагат друго. Приложените 
методи и средства се описват в журнал на 
спешния екип.
5.7. Спешното настаняване в психиатричен 
стационар без съгласие на пациента пред­
ставлява ограничаване на неговите права 
и свободи в интерес на неговото здраве и 
сигурност и за гарантиране на здравето и 
сигурността на околните:
5.7.1. екипът на ЦСМП носи отговорност за 
прилаганите медицински и други въздействия 
спрямо пациента само до настаняването му 
в психиатричния стационар;
5.7.2. след настаняване в психиатричен 
стационар отговорността за ограничаването 
на правата и свободите на пациента и за 
прилаганите мерки/въздействия носи ръко­
водителят на болницата/отделението, където 
е настанен пациентът.
5.8. След постъпване на пациента в пси­
хиатричен стационар приемащият лекар 
предприема незабавни диагностични и ле­
чебни мерки за изясняване и овладяване на 
състоянието му и за преодоляване на риска, 
при зачитане на неговите права и при спаз­
ване на изискванията на добрата медицинска