Държавен вестник, бр. 43, 2013 г., стр. 83

БРОЙ  43	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  83  
10.3. С цел постигане на необходимата сте-
пен на чистота на въздуха се прилага 2- или 
3-степенна филтрация, като за първата степен 
се допуска използването на филтри от класове 
F5 или F6. Използването на филтри от клас F7 
в първата степен повишава експлоатационния 
живот на филтрите в последващите степени на 
филтрацията.
10.3.1. Филтрите от втората степен трябва да 
бъдат на достатъчно разстояние от овлажнителя 
на въздуха, за да се избегне колонизирането с 
микроорганизми на външната (мръсната) им 
страна.
10.3.2. За избягване на евентуалното раз-
пространение на замърсявания чрез изходящия 
въздух изходните въздуховоди трябва също да 
са снабдени с филтри (най-малко от клас G4). 
10.4. Изисквания към чистотата на въздуха 
в помещенията на болничното звено за ЦССМ:
10.4.1. Помещенията на ЦССМ се вентилират 
с въздух, филтриран през крайни филтри от клас 
9. В звеното се оформят 3 сектора:
10.4.1.1. за обеззаразяване (почистване и де-
зинфекция);
10.4.1.2. за опаковане и подготовка;
10.4.1.3. за съхранение и издаване на стерилни 
материали.
10.4.2. С оглед на отделяните големи количе-
ства топлина и влага, респ. риска от образуване 
на кондензационна влага в изходните въздухово-
ди, вентилирането на сектора за обеззаразяване 
трябва да осигурява достатъчно висока кратност 
на въздухообмена. По икономически съображения 
в този сектор може да бъде подаван отработен 
въздух от по-чистите помещения.
10.4.3. В сектора за опаковане и подготовка, 
както и в сектора за съхранение и издаване на 
стерилни материали, трябва да се поддържа 
положителен пад на въздушното налягане.
10.4.4. В сектора за съхранение и издаване 
на стерилни материали следва да бъде взета 
предвид влагата, отделяща се при изстиване на 
горещите материали. С оглед на дегазацията на 
стерилизираните посредством газ материали за 
разполагане на газовите стерилизатори трябва 
да бъде осигурено отделно помещение.
10.5. Методи за валидиране и контрол на 
въздуха в лечебните заведения:
10.5.1. Параметрите на въздушните потоци 
(обем, кратност на въздухообмена) и чистота-
та на въздуха в помещенията от групи 1, 2 и 
3 подлежат на редовен контрол и валидиране. 
Методите за валидиране и контрол на въздуха 
в лечебните заведения са дефинирани от БДС 
EN ISO 14644-1.
10.5.2. Лечебните заведения документират и 
съхраняват за срок не по-малко от 5 години ре-
зултатите от контрола и валидирането на въздуха 
в помещенията от групи 1, 2 и 3.
VІ. ИЗИСКВАНИЯ ЗА ОСЪЩЕСТВЯВАНЕ 
НА ДЕЙНОСТИТЕ ПО ОГРАНИЧАВАНЕ РАЗ-
ПРОСТРАНЕНИЕТО НА АНТИМИКРОБНАТА 
РЕЗИСТЕНТНОСТ (АМР)
1. Антимикробните средства са субстанции, 
които в ниски концентрации убиват или потискат 
растежа на микроорганизмите (бактерии, вируси и 
гъби) и на паразитите (в частност на протозоите). 
Прилагането на антибактериални средства, в т.ч. 
на антибиотици, не отменя необходимостта от 
прилагане на мерките за превенция и контрол на 
инфекциите (почистване, дезинфекция, стерили-
зация и останалите стандартни и допълнителни 
предпазни мерки).
1.1. Антибиотиците не атакуват избирателно 
патогенните бактерии. Те оказват ефект върху 
нормалната микрофлора и могат да доведат до 
екологичен дисбаланс (дисбактериоза) и послед-
ващо развитие на опортюнистични инфекции. 
Поради по-честия селективен натиск бактериите 
от нормалната флора развиват по-бързо резис-
тентност, която впоследствие могат да предадат 
и на облигатно патогенни видове.
1.2. Основните групи антибиотици и техните 
по-важни представители са посочени в табл. 1.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Таблица 1. Основни групи антибиотици и техни по-важни представители
ГРУПА
ПОДГРУПА
ПРЕДСТАВИТЕЛИ
1
2
3
Пеницилини
 
 
 
Бензилпеницилини
 
 
 
Penicillin G-Natrium
Clemizol- Penicillin G
Procain – Penicillin G
Benzathil – Penicillin G
 
 
 
 
Феноксипеницилини
Penicillin V
Аминобензилпеницилини
Ampicillin
Amoxicillin
Bacampicillin
 
 
 
Уреидопеницилини
 
 
Azlocillin
Mezlocillin
Piperacillin
 
 
Карбоксипеницилини
 
Ticarcillin
Carbenicillin