Държавен вестник, бр. 23, 2018 г., стр. 94

СТР.  94	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  23
Невротични, свързани със стрес и соматоформни разстройства (F40 – F48)
Тези три типа разстройства са обединени в една голяма обща група поради своята историческа връзка с концепцията за 
неврозата и връзката на една съществена част от тези разстройства с психологична причинност.
С изключение на депресивната невроза, повечето от разстройствата, смятани за неврози, се намират в този раздел, а 
останалите са в разделите, които следват.
Включва: Паническо разстройство, клаустрофобия; фобийно състояние, тревожна невроза; обсесивно-компулсивна 
невроза; бойна умора, хипохондрична невроза; сърдечна невроза.
F43.0 Остра стресова реакция. 
Преходно разстройство със значителна тежест, което се развива без проява на други психични разстройства като реакция 
на силен стрес. Симптомите обикновено се появяват в разстояние на няколко минути непосредствено след въздействието 
на стресогенния стимул или събитие (например летателно произшествие или катастрофа, остра тежка физическа травма, 
сражение и др.) и изчезват в разстояние на два-три дни (често след няколко часа).
Решение за годност се взема за лицата от графи 2, 3, 4, 5, 7 и 8, след отзвучаване на състоянието, при благоприятни 
резултати от клиничното лечение, като се провежда и психологично изследване.
F43.1 Посттравматично стресово разстройство.
Възниква като закъснял и/или протрахиран отговор към стресогенно събитие или ситуация на прекомерна заплаха 
(краткотрайна или по-продължителна), които са в състояние да причинят дълбок дисстрес у почти всеки човек (например 
природна или причинена от хората катастрофа, сражение, тежка злополука, очевидец на насилствена смърт на други хора, 
жертва на изтезания, тероризъм, изнасилване или друго престъпление. Ако са налице предразполагащи фактори, като 
личностови черти (например компулсивни, астенични) или анамнеза за невротично заболяване, те могат да снижат прага 
за възникване на този синдром или да утежнят протичането му, но не са нито необходими, нито достатъчни да обяснят 
появата му.
Експертно решение за възстановяване на годността се взема след клинично изследване, при данни за пълно излекуване и 
след провеждане на психологично изследване.
F43.2 Разстройство в адаптацията.
Състояния на субективен дисстрес и емоционално разстройство, обикновено нарушаващи социалното функциониране, 
които възникват в периода на адаптация към значими жизнени промени или към последиците на стресогенно жизнено 
събитие (включително наличието или възможността за сериозно телесно заболяване). Стресорът може да засяга целостта 
на социалното обкръжение на индивида (загуба на близък, раздяла) или по-широката система на социална подкрепа и 
ценности (миграция, статус на бежанец). Стресорът може да ангажира не само отделното лице, но и неговата група или 
общност. Индивидуалното предразположение или ранимостта на личността имат по-важна роля като рисков фактор за 
появата и оформянето на симптомите на разстройствата в адаптацията, отколкото при другите състояния от тази група; 
независимо от това, разстройството не би възникнало без наличието на стресогенен фактор. Клиничната картина варира 
и включва: депресивно настроение, тревожност, безпокойство (или смесица от тях); чувство за невъзможност за справяне 
със ситуацията, за планиране на бъдещето или за продължаване на съществуването в настоящата ситуация; в някаква 
степен нарушава и извършването на рутинните ежедневни дейности. Лицето може да е склонно към драматично поведение 
или изблици на насилие, но това се наблюдава рядко. Разстройства в поведението обаче (агресивност или дисоциално 
поведение) могат да се явят като допълнителни черти, особено при юношите. Нито един от симптомите не е достатъчно 
тежък или преобладаващ, за да послужи сам по себе си за поставянето на по-специфична диагноза. 
Решение за годност се взема за лицата от графи 2, 3, 4, 5, 7 и 8 след отзвучаване на състоянието до три месеца от началото 
му при благоприятни резултати от клиничното изследване, като задължително се провежда и психологично изследване.
F45  Соматоформни  разстройства
Експертното решение за тези разстройства е негоден по всички графи и се взема след клинично изследване.
F45.0 Соматизационно разстройство.
Основната характеристика са множествени, възобновяващи се и честосменящи се телесни симптоми, обикновено с 
давност от няколко години, преди пациентът да бъде насочен към психиатър. 
F45.1 Недиференцирано соматоформно разстройство.
Тази категория трябва да бъде използвана в случаи, когато телесните оплаквания са множествени, променливи и 
дълготрайни, но не задоволяват критериите за цялостната и типична клинична картина на соматизационното разстройство. 
F45.3  Соматоформна вегетативна дисфункция.
Тук са включени сърдечна невроза, стомашна невроза, невроциркулаторна астения, както и психогенни форми на отделни 
симптоми от различни органи (аерофагия, диспепсия, синдром на дразнимото черво, хипервентилация и др. под.).
Експертизното решение се взема след провеждане на  функционални изследвания и задължително психологично изследване 
с отчитане на влиянието на установената дисфункция върху работоспособността.
F48.0 Други невротични разстройства.
Освидетелстването на лица от летателния, щурманския и парашутен състав с невроза се извършва след задълбочено 
изследване и проведено лечение. Следва да се отчитат специфичните фактори на авиационната среда, като се провежда и 
психологично изследване. 
Към т. а) се отнасят случаите със значително изразени невротични нарушения, с трайна фиксация на болестните проявления 
независимо от интензивността им (като фобии, хипохондрия, хистерични симптоми), водещи до затруднена социална 
адаптация. 
Към т. б) се отнасят случаите с умерено изразени невротични състояния, имащи отношение към упражняваната авиационна 
дейност. Те се характеризират с умерено изразена клинична картина и затруднена адаптация по отношение на определени 
фактори на упражняваната дейност (полети в сложни метеорологични условия, фигурен пилотаж, определени елементи на 
полета, работа в подземие, парашутни скокове на вода и т.н.). 
Към т. в) се отнасят кратковременни невротични реакции и астенични състояния с явления на емоционално-вегетативен 
компонент при напълно съхранена професионална работоспобност.