Държавен вестник, бр. 70, 2013 г., стр. 91

БРОЙ  70	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  91  
UNGASS
Специална сесия на Генерал-
ната асамблея на ООН
UNICEF/
УНИЦЕФ
Фонд за децата на ООН
UNIDROIT
Международен институт за 
унификация на частното право
USAID
Американската агенция за 
международно развитие 
VCT/ДКИ
Доброволно консултиране и 
изследване
WHO/СЗО
Световна здравна организация
WHOPES
План на СЗО за оценка на 
пестицидите
АНЕКС A
Описание на изпълнението на Програмата
Държава:
Република България
Име на Програмата: Укрепване на Национал-
ната програма по тубер-
кулоза в България 
Номер на безвъзмезд-
ната помощ: 
BUL-809-G03-T
Заболяване:
Туберкулоза 
Главен получател:
Министерство на здра-
веопазването на Прави-
телството на Република 
България
Термините, изписани с главни букви, и 
съкращенията, които са използвани, но за 
които не е дадена дефиниция в този Анекс 
A или приложенията към Анекс A, имат 
значението, дадено им в Общите условия 
на това Споразумение.
В случай на противоречие между термините 
в този Анекс А и разпоредба от Общите 
условия на това Споразумение предимство 
имат термините в Анекс А.
А. ОПИСАНИЕ НА ПРОГРАМАТА
1. Предварителна информация и резюме:
България е определена като една от 27-те 
страни с високо разпространение на  мултире-
зистентна туберкулоза. Броят на регистрира-
ните случаи на мултирезистентна туберкулоза, 
потвърдени от Националната референтна 
лаборатория по туберкулоза през 2010 г., е 56 
(5,7 % от пациентите с туберкулоза, които са 
изследвани с тест за лекарствена чувствител-
ност (ТЛЧ), от които 16 (1,9 %) са случаи без 
предшестващо лечение за туберкулоза и 40 
(24,2 %) са с предшестващо лечение. В някои 
области в България мултирезистентната тубер-
кулоза съставлява 7 – 9 процента от всички 
случаи на туберкулоза и до 42 процента от 
лекуваните в последно време случаи в някои 
области. През 2010 г. броят на случаите на 
мултирезистентна туберкулоза се е увеличил 
в сравнение с 2009 г. (43 потвърдени случая на 
мултирезистентна туберкулоза), главно между 
случаите на повторно лечение. Това показва, че 
има пропуски в лечението в продължителната 
фаза, които водят до прекъсване или неуспех 
на лечението. В периода от 1 септември 2009 г. 
до 31 март 2010 г., успешно стартира лечени-
ето с медикаменти от втори ред на първата 
кохорта от 50 пациенти с мултирезистентна 
туберкулоза и в периода от 1 януари до 30 
октомври 2011 г. стартира лечението с меди-
каменти от втори ред на втората кохорта от 
55 пациенти с мултирезистентна туберкулоза. 
През 2010 г. Супранационалната лабора-
тория на СЗО в Италия потвърди първите 4 
случая на екстензивнорезистентна туберку-
лоза сред първата кохорта от 50 пациенти с 
мултирезистентна туберкулоза. През 2011 г. 
след успешна сертификация на Националната 
референтна лаборатория по туберкулоза за 
тестване на лекарствена чувствителност на 
противотуберкулозни лекарства от втори ред 
са потвърдени още 6 случая на екстензив-
норезистентна туберкулоза. Относителният 
дял на успешно лекуваните пациенти на 
повторно лечение е доста нисък (напр. само 
23 % за кохортата пациенти, регистрирани 
през 2008 г.), което вероятно е допринесло 
за появата на екстензивнорезистентна ту-
беркулоза. Относителният дял на успешно 
лекуваните пациенти на повторно лечение 
е подобрен до 70 % за кохортата пациенти 
от 2009 г., поради което продължаването 
на дейности­те за поддържане на този дял 
на успешно лечение е важно.
През 2010 г. броят на случаите на тубер-
кулоза, съобщени от затворите, е 59, от ко-
ито 39 (66 %) са без предшестващо лечение, 
12 са рецидиви (20 %) и 8 са други случаи 
на повторно лечение (14 %). Анализът на 
данните показва значително увеличение на 
абсолютния брой и на относителния дял на 
лабораторно потвърдените диагнози сред 
лица, лишени от свобода през последните 
три години, което е резултат от засилването 
на дейностите по активен скрининг за ту-
беркулозна инфекция при постъпване и по 
време на пребиваването в затвора, както и на 
подобреното сътрудничество между системата 
за изпълнение на наказания и системата на 
здравеопазване. Наблюдават се различия в 
нивата на заболеваемост на регионално рав-
нище с по-висока заболеваемост в региони, 
където живеят етнически малцинства (ромска 
общност). Според някои експертни оценки до 
50 % от всички случаи на туберкулоза може 
да са сред ромска общност.