Държавен вестник, бр. 101, 2015 г., стр. 72

СТР.  72	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  101
при подчертан акцент върху дейностите, 
насочени към тяхната социална интеграция 
(Виж Политики 1.5 и 1.6).
Нарастващата уязвимост на възрастните 
хора предполага приоритизиране на общите 
мерки за опазване и подобряване на тяхното 
здраве (Виж Политика 1.4) и фокусирането 
им върху най-висока степен на уязвимост и 
риск от социално изключване.
Развитието на услугите, които най-добре 
отговарят на здравните и социалните нужди 
и повишават качеството на живот на хората, 
следва да бъдат разработени в тясно сътрудни-
чество и консултации с организациите, които 
защитават и представляват уязвимите групи. 
Особено внимание трябва да се отдели на 
преодоляването на стигматизацията и недопус-
кането на никакви форми на дискриминация 
поради принадлежност към уязвими групи в 
процеса на предоставяне на здравни услуги.
Активно трябва да се използват възмож-
ностите на доброволческия сектор и да се 
търсят ресурси в самите уязвими групи за 
подкрепа на здравните политики.
МЕРКИ:
1.7.1. Осигуряване на достъп на всички 
бременни, родилки и деца до основен пакет 
здравни дейности, заплащани от НЗОК;
1.7.2. Повишаване на имунизационния 
обхват сред уязвимите групи от населени-
ето съгласно националния имунизационен 
календар;
1.7.3. Подкрепа за междусекторни мерки за 
социално включване, в т.ч. участие в систе-
мата на задължителното здравно осигуряване 
на лицата от уязвими групи;
1.7.4. Създаване на механизми за опреде-
ляне на съответните специфични нужди и 
потребности на уязвимите групи като основа 
за планиране на здравните услуги;
1.7.5. Развитие на интегрирани здравно-со-
циални услуги за уязвими групи в общностите 
с фокус върху бременни, деца, възрастни хора 
и хора с увреждания;
1.7.6. Изграждане на умения за здраво-
словно поведение чрез повишаване инфор-
мираността на уязвимите групи; 
1.7.7. Утвърждаване на модела на здравния 
медиатор към общините като работещ модел 
за преодоляване на културните бариери в 
общуването с ромите, в т.ч. при провежда-
нето на профилактични програми и здравно 
образование; 
1.7.8. Осигуряване на интегрирани грижи, 
вкл. и психологическа подкрепа на бежанци, 
жертви на домашно и друго насилие, трафик 
на хора, както и на семействата на алкохо-
лици, наркомани и др.;
1.7.9. Обучение на специалисти за пре-
доставяне на интегрирани услуги за лица от 
уязвими групи.
ПРИОРИТЕТ 2
ИЗГРАЖДАНЕ 
И 
УПРАВЛЕНИЕ 
НА 
СПРАВЕДЛИВА, УСТОЙЧИВА И ЕФЕКТИВ-
НА ЗДРАВНА СИСТЕМА, ОРИЕНТИРАНА 
КЪМ КАЧЕСТВО И РЕЗУЛТАТИ 
„Осигуряване на високо качество на обслуж-
ване и подобряване на здравните резултати във 
всички области изисква здравни системи, които 
са финансово жизнеспособни, годни за целта, на-
сочени към хората и доказателствено информи-
рани. Добре функциониращите здравни системи 
подобряват въздействието върху здравето на 
населението, защитават хората от финансови 
затруднения, когато са болни, и отговарят на 
основателните очаквания на населението, свър-
зани с ползите и услугите.“
„Здраве 2020“, СЗО
Българската здравна система, подобно на 
останалите европейски здравни системи, е 
изправена пред сложни предизвикателства. 
Тя трябва да се приспособи към променящия 
се демографски модел на болестите, особено 
към предизвикателствата на хроничните за-
болявания, психичното здраве и състояния, 
свързани със стареенето. 
Здравеопазването става все по-скъпо и 
сложно за планиране и регулация поради бър-
зо напредващите темпове на технологичния 
прогрес, промените в структурата на насе-
лението, по-информираните потребители на 
услуги и увеличаването на трансграничното 
движение, в т.ч. на медицинските специалисти. 
Динамично променящите се потребности на 
фона на ограничени ресурси налагат трудни 
решения, които още повече се изострят в 
периоди на икономически спад.
Отговорите на здравната система на тези 
променящи се тенденции изискват иновативни 
и комплексни решения, насочени към крайните 
потребители, в т.ч. и хората в добро здраве, 
които да са базирани на доказателства и да са 
възможно най-устойчиви на икономическите 
въздействия и кризи.
Това налага преориентиране на здравните 
системи, за да се даде приоритет към превенция 
на болестите, насърчаване на непрекъснато 
подобряване на качеството и интегриране 
на предоставянето на услуги, осигуряване 
на последователност на грижите, подкрепа 
на самостоятелните грижи на пациенти и 
преместване на грижите най-близо до дома.
ПОЛИТИКА 2.1. ОСИГУРЯВАНЕ НА ФИ-
НАНСОВА УСТОЙЧИВОСТ НА СИСТЕМАТА 
НА ЗДРАВЕОПАЗВАНЕ
Ключови предизвикателства:
– Нарастващи лични и публични разходи за 
здраве при влошаващи се здравни резулта-
ти и удовлетвореност;
– Ниска ефективност на разходите за здраве-
опазване с превес на лечението на последи-
ците за сметка на превенцията;