Държавен вестник, бр. 49, 2012 г., стр. 4

СТР.  4	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  49
като заинтересувани страни с изключение на 
омбудсмана и Българския съюз на частните 
предприемачи „Възраждане“.
В писмените становища на Министерския 
съвет, министъра на труда и социалната поли­
тика и министъра на финансите се поддържа, 
че оспорените текстове не са противокон­
ституционни. Според тях завишаването на 
критериите за представителност на работо­
дателските и синдикалните организации за 
участие в Националния съвет за тристранно 
сътрудничество не накърнява правото на сдру­
жаване, доколкото тези организации, които 
не отговарят на новите критерии, участват 
в другите форми на диалог и договаряне, и 
липсва държавна намеса чрез въвеждане на 
разрешителен режим за тяхното учредяване. 
Промяната е мотивирана от увеличаването 
на броя на заетите в сивия сектор на ико­
номиката, както и увеличената безработица, 
които определят необходимостта да се ус­
танови действителната представителност на 
работодателските и синдикалните организации 
в социалния диалог между тях и правител­
ството. Тези изисквания според становищата 
представляват израз на управленска целесъ­
образност, която се намира извън обхвата 
на контрола за конституционност, тъй като 
предмет на регулация с оспорените текстове 
на чл. 34 и чл. 35 КТ не са вътрешните от­
ношения в тези организации, а външните им 
отношения в тристранното сътрудничество. 
Поддържа се, че не е противоконституционно 
и въвеждането на изискване работодателската 
организация да не осъществява дейност, въз­
ложена є със закон, за да участва в социалното 
партньорство, тъй като, ако извършва такава 
несвойствена дейност, тя губи профила си на 
участник в социалния диалог. Според тях не е 
противоконституционен и текстът на чл. 414а 
КТ, тъй като с него не се толерира неравното 
третиране на страните в трудовия процес, а 
се насърчава спазването на законността и 
коректното изпълнение на задълженията на 
страните по трудовото правоотношение и 
съответно се санкционират нарушенията на 
трудовото законодателство.
От работодателските организации Асо­
циацията на индустриалния капитал в Бъл­
гария и Конфедерацията на работодателите 
и индустриалците в България подкрепят в 
становищата си позицията, изразена от Ми­
нистерския съвет, министъра на финансите и 
министъра на труда и социалната политика. 
Останалите работодателски организации, а 
именно Българската търговско-промишле­
на палата, Българската стопанска камара 
подкрепят искането, съответно първата от 
тях – за обявяване противоконституционност­
та и несъответствието им с общопризнатите 
норми на международното право и между­
народните договори, по които България е 
страна, на § 3 ЗИДКТ, втората – на § 2 и § 3 
ЗИДКТ, а Съюзът за стопанска инициатива 
изцяло подкрепя искането. От синдикалните 
организации Конфедерацията на труда „Под­
крепа“ в становището си подкрепя искането 
за обявяване на противоконституционността 
на § 2 и § 3 ЗИДКТ и несъответствието им с 
общопризнатите норми на международното 
право и международните договори, по които 
България е страна, а Конфедерацията на не­
зависимите профсъюзи в България подкрепя 
искането в частта му относно § 3 ЗИДКТ. 
Конституционният съд, за да се произнесе, 
съобрази следното:
1. Относно искането за установяване на 
противоконституционност и несъответствие 
с общопризнатите норми на международното 
право и международните договори, по които 
България е страна, на § 2 и § 3 ЗИДКТ, с които 
се изменят чл. 34 и чл. 35 КТ
1.1. Новата редакция на чл. 34 КТ, въведена 
с § 2 ЗИДКТ, предвижда, че за представителна 
организация на работниците и служителите на 
национално равнище се признава организация, 
която отговаря на следните изисквания: 1) да 
има най-малко 75 хиляди членове, 2) да има 
организации на работниците и служителите в 
повече от една четвърт от дейностите, опреде­
лени с код до втори знак от Класификацията 
на икономическите дейности, утвърдена от 
Националния статистически институт, с чле­
нуващи не по-малко от 5 на сто от заетите 
лица във всяка икономическа дейност или 
най-малко 50 организации с не по-малко от 
5 членове във всяка икономическа дейност, 
3) да има местни органи в повече от една 
четвърт от общините в страната и национа­
лен ръководен орган и 4) да има качество 
на юридическо лице, придобито по реда на 
чл. 49, ал. 1, най-малко три години преди 
подаването на искането за признаване на 
представителност. 
Промяната в действащия текст на чл. 34 КТ 
за представителна организация на работни­
ците и служителите на национално равнище 
в сравнение с неговата предишна редакция 
(ДВ, бр. 58 от 2010 г.) се отнася до завиша­
ване изискването за броя на членовете от 50 
на 75 хиляди на синдикалните организации 
и на това за придобито качество на юриди­
ческо лице преди подаване на искането за 
представителност от две на три години. От 
друга страна, относно другите изисквания за 
представителност се констатира занижаване на 
същите по действащия текст на чл. 34 КТ, тъй 
като според предходната редакция за нейното 
наличие се изисква броят на организациите и 
техните членове да съществува в повече от една 
трета от отраслите и съответно местни органи 
на тези организации – в повече от половината 
общини, вместо съответно съществуване на 
такива организации в повече от една четвърт 
от икономическите дейности и техни местни