Държавен вестник, бр. 106, 2025 г., стр. 12

СТР.  12	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  106
и/или възстановяване на недължимо плате­
ните суми са уредени в законодателството. 
Правото на прихващане и възстановяване 
на задълженото за публичното вземане лице 
осигурява интересите на задълженото лице 
за законосъобразното им определяне от ком­
петентните органи.
В законодателството не са уредени единни 
материалноправни условия за възстановяване 
на всички държавни и общински публични 
вземания. Характерно за българската прав­
на уредба е, че освен по писмено искане 
на лицето производствата по прихващане 
и възстановяване могат да се развият и въз 
основа на служебно начало при обвързаната 
компетентност на органа, който следва да 
възстанови недължимо платените суми. Про­
изводството по възстановяване на недължимо 
платени суми се предхожда от производство 
по прихващане. 
В глава шестнадесета „Особени произ­
водства“, раздел I „Прихващане и възстано­
вяване“ (чл. 128 – 132) от Данъчно-осигури­
телния процесуален кодекс са предвидени 
основанията и редът за прихващане и/или 
възстановяване само на част от недължимо 
платени или събрани суми за публичните 
вземания, а не на всички публични взема­
ния. Производството е „особено“ специално, 
защото се отнася само до публични вземания, 
установявани от органите на Националната 
агенция за приходите. В чл. 128, ал. 1 ДОПК 
са изброени видовете публични вземания, 
по които недължимо платените или събрани 
суми се прихващат – данъци, задължителни 
осигурителни вноски, наложени от органите 
по приходите глоби и имуществени санкции, 
както и суми, подлежащи на възстановяване 
съгласно данъчното или осигурителното за­
конодателство от Националната агенция за 
приходите, се прихващат от органите по при­
ходите за погасяване на изискуеми публични 
вземания, събирани от органите по приходите. 
Процедурата по възстановяване и прихващане 
е уредена в чл. 129 ДОПК. Последователността 
на погасяванията е уредена в чл. 169 ДОПК, 
като се отчита видът на публичното вземане.
В законодателството – нито в Данъч­
но-осигурителния процесуален кодекс, нито 
в законите, уреждащи различните видове 
публични вземания – не е предвиден еди­
нен режим на лихвата при възстановяване 
на недължимо платени публични вземания, 
внесени въз основа на акт на органа, който 
има правомощието да ги установява. „Осо­
беният“, специален режим на дължимост на 
лихвите при възстановяване на недължимо 
внесени или събрани суми, установени само 
от органите по приходите, е предвиден в 
разпоредбите на чл. 129, ал. 6 ДОПК, като 
част от съдържанието на изречение първо е 
предмет на производството по настоящото 
конституционно дело. 
В чл. 129, ал. 6 ДОПК е установено право­
мощието на органите по приходите винаги да 
възстановяват сумите с дължимата законна 
лихва, но е различно началото на периода, от 
което е дължима лихвата, според основание­
то дали сумите са внесени, или събрани въз 
основа на акт на орган по приходите. Така 
законодателят е предвидил задължение за 
лихва за всички случаи на забава и е развил 
по-благоприятен за задължените лица режим 
в сравнение с редакцията на чл. 112, ал. 5 
ДПК (отм.), според която недължимо внесени 
или събрани суми се връщат със законната 
лихва за изтеклия период, когато внасянето 
или събирането е въз основа на акт на данъ­
чен орган, а в останалите случаи сумите се 
връщат без лихва.
Особеностите при събирането на надвнесе­
ни задължителни осигурителни вноски са от­
четени и в чл. 130 ДОПК, уреждащ опростена 
процедура за възстановяване чрез посочване в 
декларация на сума за възстановяване, както 
и когато е подадено искане за възстановяване 
по чл. 129, като в нейния обхват са включени 
задължителните осигурителни вноски според 
мотивите на законопроекта. Особен ред се 
съдържа и в чл. 128, ал. 3 ДОПК относно 
исканията за недължимо платени и събрани 
суми за допълнително задължително пенси­
онно осигуряване, които постъпват в пенсион­
ноосигурителните дружества. Така в рамките 
на особеното производство за прихващане и 
възстановяване на недължимо платени суми, 
установявани от органите на Националната 
агенция за приходите, се обособяват специ­
ални основания и ред за възстановяване на 
недължимо платени суми за задължителни 
осигурителни вноски.
Намираме за неоснователни доводите на 
вносителя, че предвиденото разграничение по 
отношение на дължимостта на законната лихва 
създава противоречива, неясна и взаимоиз­
ключваща се правна уредба в противоречие с 
принципа на правовата държава (чл. 4, ал. 1 
от Конституцията). Както е приел в своята 
практика Съдът, всяко установено от зако­
нодателя изключение от съдържащото се в 
закона общо правило трябва да се основава на 
„сериозни и основателни причини“, следва да 
е ясно и точно формулирано и основаващо се 
на ясен и точен критерий, който да обуслови 
нуждата от изключението (Решение № 2 от 
2023 г. по к.д. № 1/2022 г.). Подчиняването 
на определен вид публични вземания на 
различен правен режим според специфики­
те на обществените отношения, уредени от 
закона, не създава вътрешно противоречие 
в уредбата. До признаването/заявяването на 
недължимостта на вноските лицата участват 
с тях в осигурителната система и биха могли 
да ползват или са ползвали осигурителни 
права съгласно принципа на солидарност.