Държавен вестник, бр. 50, 2002 г., стр. 44

С Т Р .  44
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  50
която се използва, когато няма падане, а неправилно
стъпване, причинило изкълчване или навяхване (вът-
решни травми).
Когато пострадалият е увреден вследствие падане-
то на друг човек, трябва да се използва подгрупа 59.
Общи бележки за използване на групи 60 и 70
Разликата между движенията на тялото без физи-
ческо натоварване и тези под или със физическо нато-
варване е направена чрез оценяване степента на физи-
ческото усилие на пострадалия по време на отклонени-
ето. Например, за подгрупа 61 “При ходене—настъпва-
не на остър предмет” може да се каже, че усилието е
нормално, докато носенето на товар в подгрупа 71 “При
повдигане, носене, изправяне” изисква по-голямо мус-
кулно усилие.
Не само работите с тежести изискват по-голямо
физическо натоварване, тук се отнасят и някои собстве-
ни действия (без товар) на лицата, например уврежда-
ния вследствие изправяне или завъртане (усукване).
За правилното класифициране на отклонението се
прилага следната група показатели:  първият показа-
тел се отнася до приложеното мускулно усилие; втори-
ят показател се отнася до това, дали увреждането е вън-
шно или вътрешно; третият показател е присъствието
или отсъствието на материален фактор за начина на
увреждане.
Група 70 се използва при сравнително голямо мус-
кулно усилие (тежък физически труд). Външните ув-
реждания обикновено изискват използването на група
60, а вътрешните травми—група 70. Липсата на матери-
ален фактор за начина на увреждане като правило изис-
ква класифициране в група 70.
е) група 60 “Движение на тялото без физическо на-
товарване (обикновено водещо до външно увреждане)”
(подгрупи 61—69)
Тази група трябва да се използва, когато постра-
далият при движение на тялото си (без особено физи-
ческо усилие) обикновено получава външно увреж-
дане. Движението на тялото може да бъде съзнател-
но или не.
Ходенето, включено в подгрупа 61, не изисква осо-
бени усилия и обикновено е съзнателно движение, как-
вото е и колениченето (подгрупа 62), което не изисква
много повече усилия. Това означава, че е необходимо
да се преценят вложените усилия, без да се интересува-
ме дали движението е съзнателно или не. При настъп-
ване на остър предмет при ходене се получава външно
увреждане, което се класифицира в 61.
Пример за класифициране в подгрупа 62—при сяда-
не зад бюрото пострадалият може да си нарани коляно-
то от отворено чекмедже. В този случай също имаме
съзнателно движение, без усилие, което води до външ-
но увреждане.
Движението, описано в подгрупа 63, в повечето слу-
чаи е несъзнателно, но това няма голямо значение, по-
важно е, че не изисква физически усилия (не се отчитат
съпротивителните усилия) и води до външно уврежда-
не. Подгрупа 63 разглежда и понятието “увличане по
инерция”, при което част от тялото е в допир с матери-
алния фактор, който причинява увреждане.
Подгрупа 64 се отнася до случаите, когато постра-
далият в повечето случаи сам се наранява без намесата
на трети човек; при тези отклонения не е необходима
намеса на материален фактор или на друг човек. Тя
включва случаи, при които увреждането е външно и е
причинено от некоординирани движения, прибързани/
неуместни действия. Общо правило за тази група е на-
личието на материален фактор за настъпване на увреж-
дането: например пострадалият при ставане, при на-
веждане или при завъртане се удря в предмет и получа-
ва натъртване (контузия) или рана.
Друг случай за използване на подгрупа 64 е, когато
по невнимание човек поставя ръка или крак на място
или върху предмет, което води до увреждане, например
в кухня на ресторант без да внимава човек, допира ръка
до гореща плоча на готварска печка. Подобен случай,
без да внимава, човек хвърля нещо в кошчето за смет
и се убожда на остър предмет, се класифицира в 64 за
“Отклонение” и в 52 за “Начин на увреждане”.  Пример
може да се даде с медицинска сестра, която поставя
замърсени превързочни материали в съд за отпадъци и
се наранява на игла от спринцовка, която вече е там.
В този случай (с медицинската сестра) за целите на
превенцията представлява интерес да се класифицира
материалният фактор (ако има такъв) на отклонение-
то, което е точно едно просто движение, в допълнение
към материалния фактор на начина на увреждане.
При посочените по-горе примери материалният
фактор за начина на увреждане е нагревателният уред—
10.04, или респективно иглата—06.14. Няма материа-
лен фактор за отклонението при първия случай, когато
кухненският работник изгаря ръката си на горещата
плоча—той просто движи ръката си. При втория слу-
чай има материален фактор, свързан с отклонението—
замърсените превързочни материали, които ще се кла-
сифицират в група 19.01 (медицинската сестра при пос-
тавяне на отпадъците вътре (надълбоко) в съда се убожда
на иглата).
При случая в кухнята действието по предотвратява-
не се състои в това, да се избегнат прибързаните, не-
уместните и некоординираните движения със или без
предмет в ръка. При случая в болницата, когато се ра-
боти със замърсени предмети, ако човек се е съсредо-
точил в работата си, трябва да внимава и за други по-
добни предмети, с които не работи, но които са наблизо
и могат да причинят увреждане.
Други примери, използвани в подгрупа 64, със или
без материален фактор, свързан с това отклонение: прид-
вижвайки се, мияч на прозорци се удря в отворен прозо-
рец; като маневрира с промишлена машина за почиства-
не на под, работник си удря крака в една палета (присъ-
единен материален фактор: самоходна машина за по-
чистване на земя и под—09.04); като почиства метален
шкаф, лицето си порязва ръката на ключалката.
ж) група 70 “Движение на тялото при физическо
натоварване (обикновено водещо до вътрешно уврежда-
не)” (подгрупи 71—79)
Тази група трябва да се използва само в случаите,
когато пострадалият извършва движение, обикновено
изискващо по-голямо физическо усилие. Предполага
се, че пострадалият се е самонаранил, без външна на-
меса.
Може обаче да има външен материален фактор,
който е източник на допълнително физическо натовар-
ване, при възникване на физическото усилие. Напри-
мер: когато човек получава скелетно-мускулно увреж-
дане при манипулиране с товар или предмет—при пов-
дигане (71), при бутане или дърпане (72), при поставяне
(73), при извиване или обръщане (74) или стъпва непра-
вилно, докато го носи, без да падне (75).
В тези примери първият показател е мускулното
усилие, необходимо, за да се борави с материалния фак-
тор, а вторият е получаването на вътрешно увреждане.
Обаче група 70 (подгрупи 71—79) също се използва
в случаите, когато при отклонението няма материален
фактор и следователно не може да бъде източник на
особено мускулно усилие. Телесното пренапрежение
води директно до вътрешна травма. Например, човек
получава увреждане на опорно-двигателния апарат, без
да носи товар или да борави с някакъв предмет при
изправяне (71), при навеждане (73), при завъртане (74)
или при неправилно стъпване, ходейки напред или на-
зад, но без да падне (75) (виж по-горе различията при
използване на подгрупи 52 и 75), т.е. неправилното дви-
жение довежда до вътрешна травма. Всички тези слу-
чаи се наричат с една дума “погрешно движение”. В
такъв случай третият показател ще бъде липсата на
материален фактор при начина на увреждане.
з) група 80 “Изненада, уплаха, насилие, нападение,
заплаха, присъствие” (подгрупи 81—89)