Държавен вестник, бр. 86, 2003 г., стр. 4

С Т Р .  4
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  86
(2) Органите на държавна власт, обществе-
ните органи и органите на местното самоуправ-
ление предприемат приоритетно мерки по сми-
съла на чл. 7, ал. 1, т. 12 и 13 за изравняване
възможностите на лица—жертви на множест-
вена дискриминация.
Г л а в а  в т о р а
ЗАЩИТА ОТ ДИСКРИМИНАЦИЯ
Раздел I
Защита при упражняване правото на труд
Чл. 12. (1) При обявяване на свободно ра-
ботно място работодателят няма право да пос-
тавя изисквания, свързани с признаците по чл. 4,
ал. 1, освен в случаите по чл. 7.
(2) Преди сключване на трудовия договор
работодателят няма право да иска от кандида-
та информация за признаците по чл. 4, ал. 1,
освен в случаите по чл. 7 или когато това е не-
обходимо за нуждите на проучване за получава-
не на разрешение за работа с класифицирана
информация при условията и по реда на Закона
за защита на класифицираната информация.
(3) Работодателят няма право да отказва
приемането на работа поради бременност, май-
чинство или отглеждане на дете.
(4) Работодателят няма право да откаже да
наеме на работа или да наеме при по-неблагоп-
риятни условия лице на основата на признаци-
те по чл. 4, ал. 1, освен в случаите по чл. 7.
Чл. 13. (1) Работодателят осигурява еднак-
ви условия на труд без оглед на признаците по
чл. 4, ал. 1.
(2) Когато това не би довело до прекомерни
затруднения по организацията и осъществява-
нето на производствения процес и в случаите,
когато са възможни начини, които компенси-
рат обективно възможните неблагоприятни
последици за общия производствен резултат,
работодателят осигурява условия на труд, свър-
зани с работното време и почивните дни, съоб-
разени с изискванията на изповядваната от ра-
ботника или служителя религия или вяра.
Чл. 14. (1) Работодателят осигурява равно
възнаграждение за еднакъв или равностоен труд.
(2) Алинея 1 се прилага за всички възнаг-
раждения, плащани пряко или непряко, в брой
или в натура.
(3) Критериите за оценка на труда при оп-
ределяне на трудовите възнаграждения и оцен-
ката на трудовото изпълнение са еднакви за
всички работници и служители и се определят
с колективните трудови договори или с вът-
решните правила за работната заплата, или с
нормативно установените условия и ред за атес-
тиране на служителите в държавната админис-
трация без оглед на признаците по чл. 4, ал. 1.
Чл. 15. Работодателят предоставя на работ-
ниците и служителите равни възможности без
оглед на признаците по чл. 4, ал. 1 за професи-
онално обучение и повишаване на професио-
налната квалификация и преквалификация,
както и за професионално израстване и израст-
ване в длъжност или ранг, като прилага еднак-
ви критерии при оценка на дейността им.
Чл. 16. Работодателят е длъжен да пригоди
работното място към нуждите на лице с увреж-
дания при неговото наемане или когато увреж-
дането на лицето настъпи след наемането му на
работа, освен когато разходите за това са не-
обосновано големи и биха затруднили сериозно
работодателя.
Чл. 17. Работодател, получил оплакване от
работник или служител, който се смята за под-
ложен на тормоз, включително сексуален тор-
моз, на работното място, е длъжен незабавно
да извърши проверка, да предприеме мерки за
прекратяване на тормоза, както и за налагане
на дисциплинарна отговорност, ако тормозът
е извършен от друг работник или служител.
Чл. 18. Работодателят в сътрудничество със
синдикатите е длъжен да предприеме ефектив-
ни мерки за предотвратяване на всички форми
на дискриминация на работното място.
Чл. 19. При неизпълнение на задължението
си по чл. 18 работодателят носи отговорност по
този закон за актове на дискриминация, извър-
шени на работното място от негов работник
или служител.
Чл. 20. Работодателят прилага еднакви кри-
терии при налагане на дисциплинарни наказа-
ния без оглед на признаците по чл. 4, ал. 1.
Чл. 21. Работодателят прилага еднакви кри-
терии при осъществяване на правото си за ед-
ностранно прекратяване на трудовия договор по
чл. 328, ал. 1, т. 2—5, 10 и 11 и чл. 329 от Кодекса
на труда или на служебното правоотношение по
чл. 106, ал. 1, т. 2, 3 и 5 от Закона за държавния
служител без оглед на признаците по чл. 4, ал. 1.
Чл. 22. Работодателят поставя на достъпно
за работниците и служителите място в пред-
приятието текста на закона, както и всички раз-
поредби на вътрешните правила и на клаузите
от колективния трудов договор, отнасящи се до
защитата от дискриминация.
Чл. 23. (1) При поискване работодателят
предоставя информация на лицето, което твър-
ди, че са нарушени правата му по този раздел.
(2) Информацията по ал. 1 трябва да съдър-
жа основанието за взетото от работодателя
решение, както и други относими данни.
Чл. 24. (1) Работодателят е длъжен при нае-
мане, когато това е необходимо за постигане
целите на този закон, да насърчава да канди-
датстват лица, принадлежащи към по-слабо
представения пол или етнически групи, за из-
вършване на определена работа или за заемане
на определена длъжност.
(2) Работодателят е длъжен при равни други
условия да насърчава професионалното развитие
и участието на работници и служители, принад-
лежащи към определен пол или етническа група,
когато те са по-слабо представени сред работни-
ците или служителите, извършващи определена
работа или заемащи определена длъжност.
Чл. 25. Териториалните поделения на Агенци-
ята по заетостта са длъжни да осигурят на безра-
ботните лица равни възможности за ползване и
упражняване на гарантираните им със закон пра-
ва без оглед на признаците по чл. 4, ал. 1.