Държавен вестник, бр. 47, 2009 г., стр. 21

Б Р О Й  47
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  21
1. законов режим на общност;
2. законов режим на разделност;
3. договорен режим.
(2) Законовият режим на общност се при-
лага, когато встъпващите в брак не са избра-
ли режим на имуществените си отношения,
както и ако са непълнолетни или ограничено
запретени.
(3) Режимът на имуществените отношения
се регистрира по реда на чл. 19.
(4) Режимът на имуществените отношения
може да бъде променян по време на брака.
Промяната се отбелязва в акта за сключване на
граждански брак и в регистъра по чл. 19.
Регистър на имуществените отношения на
съпрузите
Чл. 19. (1) Брачните договори и приложими-
ят законов режим се регистрират в централен
електронен регистър към Агенцията по впис-
ванията.
(2) Регистрацията се извършва служебно
въз основа на уведомление от общината или
кметството, в чийто регистър по гражданско
състояние се съхранява актът за сключен граж-
дански брак. Уведомлението се изпраща не-
забавно до териториалното звено на Агенци-
ята по вписванията по седалището на съот-
ветния окръжен съд, в района на който се
намира общината.
(3) Промяната на законовия режим, изме-
нението и прекратяването на брачния договор
се отбелязват в акта за сключване на граждан-
ски брак и се регистрират по реда на  ал. 2 въз
основа на документите, посочени в чл. 9, ал. 2
или по чл. 27, ал. 2 и 3.
(4) Регистърът по ал. 1 е публичен. За справ-
ки и удостоверения по регистъра се събират так-
си по тарифа, приета от Министерския съвет.
(5) Редът за воденето и съхраняването на
регистъра се определя с наредба на министъра
на правосъдието.
Защита на третите лица
Чл. 20. При сделка между единия или двама-
та съпрузи с трето лице, когато в регистъра няма
вписан режим на имуществени отношения, се
прилага законовият режим на общност.
Раздел II
Законов режим на общност
Съпружеска имуществена общност
Чл. 21. (1) Вещните права, придобити по
време на брака в резултат на съвместен принос,
принадлежат общо на двамата съпрузи, незави-
симо от това на чие име са придобити.
(2) Съвместният принос може да се изрази
във влагане на средства, на труд, в грижи за
децата и в работа в домакинството.
(3) Съвместният принос се предполага до
доказване на противното.
(4) Искът за значително по-голям принос
може да се предяви от:
1. съпруг по време на брака или след негово-
то прекратяване;
2. наследник на съпруг.
Лично имущество
Чл. 22. (1) Вещните права, придобити преди
брака, както и придобитите по време на брака
по наследство и по дарение, принадлежат на
съпруга, който ги е придобил. Лични са и вещ-
ните права, придобити от единия съпруг, кога-
то кредитор е насочил изпълнение за личен дълг
на другия съпруг по реда на глава четиридесет
и четвърта от Гражданския процесуален кодекс
върху вещни права, които са съпружеска иму-
ществена общност.
(2) Лични са движимите вещи, придобити от
единия съпруг по време на брака, които му слу-
жат за обикновено лично ползване, за упраж-
няване на професия или на занаят.
(3) Лични са вещните права, придобити от
съпруг—едноличен търговец, по време на бра-
ка за упражняване на търговската му дейност и
включени в неговото предприятие.
Преобразуване на лично имущество
Чл. 23. (1) Лични са вещните права, придо-
бити по време на брака изцяло с лично имущес-
тво по чл. 22, ал. 1 или с друго лично имущест-
во, придобито преди или по време на брака.
(2) Когато вещните права са придобити от-
части с лично имущество по ал. 1, лично прите-
жание на съпруга е съответна част от придоби-
тото, освен ако тази част е незначителна.
Управление и разпореждане с общо имущество
Чл. 24. (1) Съпрузите имат равни права вър-
ху общото имущество. Докато трае бракът,
никой от съпрузите не може да се разпорежда с
дела, който би получил при прекратяване на
имуществената общност.
(2) Управлението на общо имущество може
да извършва всеки от съпрузите.
(3) Разпореждането с общо имущество се
извършва съвместно от двамата съпрузи.
(4) Разпореждането с вещно право върху
обща недвижима вещ, извършено от единия
съпруг, е оспоримо. Другият съпруг може да
оспори по исков ред разпореждането в 6-месе-
чен срок от узнаването, но не по-късно от три
години от извършването му.
(5) При разпореждане с вещно право върху
обща движима вещ чрез възмездна сделка, из-
вършено от единия съпруг без участието на
другия, третото лице придобива правото, ако
не е знаело или според обстоятелствата не е
могло да знае, че липсва съгласие на другия
съпруг. При безвъзмездно разпореждане с обща
движима вещ или при разпореждане, за което
се изисква писмена форма с нотариална завер-
ка на подписите, се прилага ал. 4.
Разпореждане с лично имущество
Чл. 25. Всеки от съпрузите може да сключи
сделка на разпореждане с личното си имущес-
тво с трети лица и с другия съпруг.