Държавен вестник, бр. 89, 2024 г., стр. 17

БРОЙ  89	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  17   
„(с) „населено място“ е застроена тери­
тория, влизането и излизането от която са 
обозначени със специални за тази цел знаци;“.
Изречение второ от буква (n) се изменя, 
както следва: 
„Триколесните пътни превозни средства, 
чието тегло без товар не надвишава 400 kg (900 
фута), се приравняват към мотоциклетите.“
В края на този член се включва допъл­
нителна буква, както следва:
„Към пешеходците се приравняват лицата, 
които бутат или теглят детска количка, ко­
личка за болен, инвалидна количка или друго 
пътно превозно средство с малки размери 
и без двигател, или които бутат велосипед 
или мотопед, както и хората с увреждания, 
които се придвижват в инвалидни колички, 
задвижвани от тях или движещи се със ско­
ростта на пешеходец.“
4. В параграф 4 на член 3 от Конвенцията 
(Задължения на договарящите страни) се 
добавя следното изречение:
„Мерките, посочени в този параграф, не 
могат нито да променят съдържанието на 
член 39 от Конвенцията, нито да направят 
незадължителни разпоредбите, които се 
съдържат в него.“
5. В член 6 от Конвенцията (Сигнали, да­
вани от лицата, оправомощени да регулират 
движението по пътищата) разпоредбите на 
параграф 3, които в Конвенцията са препо­
ръки, стават задължителни.
6. В член 7 от Конвенцията (Общи правила) 
се правят следните изменения и допълнения:
Разпоредбите на параграф 2, които в Кон­
венцията са препоръки, стават задължителни.
В края на този член се включват допъл­
нителни параграфи, както следва:
„ – Участниците в движението трябва да 
бъдат особено внимателни по отношение на 
децата, хората с увреждания, като например 
слепите хора, които се движат с бял бастун, 
и възрастните хора.
– Водачите трябва да се стараят техните 
пътни превозни средства да не създават не­
удобства на участниците в движението или 
на обитателите на имоти, граничещи с пътя, 
например като причиняват шум или като 
вдигат прах, или като изхвърлят отработени 
газове, ако това може да се избегне.“
7. В член 8 от Конвенцията (Водачи) разпо­
редбите на параграф 2, които в Конвенцията 
са препоръки, стават задължителни.
8. Разпоредбите на член 9 от Конвенци­
ята (Ята и стада), които в Конвенцията са 
препоръки, стават задължителни.
9. В член 10 от Конвенцията (Разположе­
ние върху платното за движение) се правят 
следните изменения и допълнения:
Заглавието се изменя, както следва: „Раз­
положение на пътя“.
Непосредствено след параграф 1 на този 
член се добавя допълнителен параграф, 
както следва:
„а) Освен в случаите на абсолютна необхо­
димост, всеки водач трябва да се придвижва 
изключително, ако има такива, по пътища­
та, платната за движение, лентите и алеите 
за движение, определени за участниците в 
движението от неговата категория.
b) Когато за тях не е предвидена опреде­
лена лента или алея за движение, водачите 
на мотопеди, велосипеди и пътни превозни 
средства без двигател могат да използват 
всеки пригоден банкет по посока на дви­
жението, ако това е възможно, без да се 
създава неудобство за другите участници в 
движението.“
10. В член 11 от Конвенцията (Изпревар­
ване и движение в колони):
Разпоредбата на параграф 5, буква (b) 
няма да се прилага.
В параграф 6, буква (b) няма да се при­
лага разпоредбата в последната част на тази 
буква като следствие от неприлагането на 
параграф 5, буква (b) от този член.
Параграф 8, буква (b) се изменя, както 
следва:
„непосредствено преди или на железо­
пътен прелез без бариери или полубариери, с 
изключение на случаите, когато движението 
се регулира от пътни светофари, каквито се 
използват на кръстовищата.“
11. В член 12 от Конвенцията (Размина­
ване) параграф 2 се изменя, както следва:
„По планинските пътища и по пътищата 
с големи наклони и характеристики, подоб­
ни на планинските, където разминаването 
е невъзможно или затруднено, водачът на 
спускащото се пътно превозно средство е 
длъжен да отбие в крайната част на пътя и 
да даде възможност на всяко изкачващо на­
клона пътно превозно средство да премине, 
освен в случаите, когато по пътя има места 
за спиране на превозни средства, разполо­
жени по такъв начин, че в зависимост от 
скоростта и положението на пътните превозни 
средства, пътното превозно средство, което 
се изкачва по наклона, има такова място 
за спиране пред себе си и необходимостта 
за едно от двете пътни превозни средства 
да се движат назад може да бъде избегната, 
ако изкачващото се нагоре пътно превозно 
средство би се отбило в това място за спира­
не. В случаите, когато едно от двете разми­
наващи се пътни превозни средства трябва 
да се върне назад, за да направи възможно 
разминаването, съставите от пътни превозни 
средства имат предимство пред другите пътни