Държавен вестник, бр. 52, 2003 г., стр. 16

С Т Р .  16
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  52
1. спор, влизащ в общ арбитражен договор,
който е сключен или подновен след влизането
на тази конвенция в сила и който предвижда
“компромис” за всеки спор, като във връзка с
уреждането на “компромиса” не изключва, нито
изрично, нито мълчаливо, компетентността на
Постоянния съд; прибягването до съда е обаче
невъзможно, ако другата страна заяви, че по
нейно мнение спорът не принадлежи към кате-
горията на онези спорове, които следва да бъ-
дат подложени на задължителен арбитраж, ос-
вен ако арбитражният договор поверява на съда
правото да реши този предварителен въпрос;
2. спор, произтичащ от дългове по договор,
които една държава търси от друга като дължи-
ми на нейни поданици, и за чието уреждане
предложението за арбитраж е било прието; тази
разпоредба не се прилага, ако предложението е
било прието при условието, че “компромисът”
ще бъде уреден по друг начин.
Член 54. В предвидените в предходния член
случаи “компромисът” се урежда от комисия,
съставена от петима членове, определени по
реда, предвиден в чл. 45, алинеи 3 до 6.
Петият член е председател на комисията
ex officio.
Член 55. Арбитражните функции могат да
бъдат поверени само на един арбитър или на
няколко арбитри, определени от страните по
тяхно усмотрение или избрани от тях измежду
членовете на Постоянния арбитражен съд, съз-
даден с тази конвенция.
Ако съдът не бъде съставен по споразуме-
ние между страните, постъпва се по реда, ука-
зан в чл. 45, алинеи 3 до 6.
Член 56. Когато за арбитър е избран владе-
тел или държавен глава, арбитражният процес
се определя от него.
Член 57. Свръхарбитърът е председател на
съда ex officio. Когато няма свръхарбитър в съда,
последният сам определя своя председател.
Член 58. Когато “компромисът” се урежда
от комисия, както е предвидено в чл. 54 и при
липсата на противна уговорка, самата комисия
образува арбитражния съд.
Член 59. В случай, че някой от арбитрите
почине, подаде оставка или не е в състояние по
каквато и да е друга причина да изпълнява сво-
ите функции, при запълване на овакантеното
от него място се спазва процедурата, която е
приложена при назначаването му.
Член 60. Съдът заседава в Хага, освен ако
страните не са определили друго седалище.
Съдът може да заседава на територията на
трета държава само със съгласието на пос-
ледната.
Веднъж определено, седалището може да
бъде променено от съда само със съгласието на
страните.
Член 61. Ако въпросът, какви езици да бъ-
дат използвани, не е уреден от “компромиса”,
той се решава от съда.
Член 62. Страните имат право да назнача-
ват специални представители при съда със за-
дача да служат за връзка между тях и съда.
Освен това те имат право да възлагат защи-
тата на своите права и интереси пред съда на
назначени от тях за тази цел съветници или
адвокати.
Членовете на Постоянния съд не могат да
изпълняват функциите на представители, съ-
ветници или адвокати освен от името на държа-
вата, която ги е назначила за членове на съда.
Член 63. Арбитражният процес обхваща по
общо правило две отделни фази: подготвител-
но писмено производство и устни обсъждания.
Подготвителното писмено производство се
състои в предаването между съответните пред-
ставители на членовете на съда и на нас-
рещната страна на изложения и контраизложе-
ния и, при нужда, възражения. Към тях страни-
те прилагат всички книжа и документи, на ко-
ито се позовават. Връчването се извършва нап-
раво или чрез Международното бюро по реда и
в сроковете, определени в “компромиса”.
Определените в “компромиса” срокове мо-
гат да бъдат продължени по взаимно съгласие
от страните или от съда, в случай че последният
смята това за необходимо с оглед постигането
на справедливо решение.
Обсъжданията се състоят в устно изложе-
ние на аргументите на страните пред съда.
Член 64. Заверено копие на всеки документ,
предоставен от една от страните, трябва да се
предаде на другата страна.
Член 65. Ако не възникнат особени обстоя-
телства, съдът не се събира преди приключва-
не на подготвителното производство.
Член 66. Председателят ръководи засе-
данията.
Те могат да се състоят при открити врата
само с решение на съда, взето със съгласието
на страните.
Протоколите за заседанията се съставят от
секретари, определени от председателя. Тези
протоколи се подписват от председателя и от
един от секретарите; само те имат достоверен
характер.
Член 67. Съдът има право след приключване-
то на подготвителното производство да не прие-
ме за разглеждане каквито и да са нови книжа
или документи, които една от страните би жела-
ла да му представи без съгласието на другата.
Член 68. Съдът е свободен да вземе предвид
новите книжа и документи, върху които предс-
тавителите или съветниците на страните биха
привлекли вниманието му.
В този случай съдът има право да иска пред-
ставянето на тези книжа или документи, като е
задължен да запознае с тях насрещната страна.
Член 69. Освен това съдът може да изиска от
представителите на страните да представят всич-
ки книжа и да дадат всички необходими обясне-
ния. В случай на отказ съдът го взема предвид.