Държавен вестник, бр. 13, 2021 г., стр. 3

БРОЙ  13	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  3  
д) в т. 7 накрая се добавя „с посочени GPS 
координати“;
е) точка 8 се отменя.
§ 5. В чл. 18, ал. 2 думите „чл. 29, ал. 1“ 
се заменят с „чл. 30б, ал. 1“. 
§ 6. В чл. 20, ал. 1, т. 2 думите „чл. 29а“ 
се заменят с „чл. 30б, ал. 1“.
§ 7. В чл. 37 думите „не регистрира пчелни 
семейства или“ се заличават, а думите „ал. 1 
или ал. 5“ се заменят с „ал. 3 или 4“.
§ 8. В допълнителната разпоредба в § 1 се 
създават т. 14 и 15:
„14. „Временен пчелин“ е място, върху което 
временно се настаняват пчелни семейства за 
практикуване на подвижно пчеларство.
15. „Пчелин – лично стопанство“ е пчелин, 
в който се отглеждат пчелни семейства с цел 
добив на пчелен мед и пчелни продукти за 
лична консумация, които не се предлагат 
на пазара.“
Заключителни разпоредби
§ 9. В Закона за изменение и допълнение 
на Закона за подпомагане на земеделските 
производители (ДВ, бр. 12 от 2015 г.) в заклю-
чителните разпоредби § 70 се отменя.
§ 10. В Закона за собствеността и ползва-
нето на земеделските земи (обн., ДВ, бр. 17 
от 1991 г.; попр., бр. 20 от 1991 г.; изм., бр. 74 
от 1991 г., бр. 18, 28, 46 и 105 от 1992 г., бр. 48 
от 1993 г.; Решение № 12 на Конституционния 
съд от 1993 г. – бр. 64 от 1993 г.; изм., бр. 83 от 
1993 г., бр. 80 от 1994 г., бр. 45 и 57 от 1995 г.; 
Решения № 7 и 8 на Конституционния съд 
от 1995 г. – бр. 59 от 1995 г.; изм., бр. 79 от 
1996 г.; Решение № 20 на Конституционния 
съд от 1996 г. – бр. 103 от 1996 г.; изм., бр. 104 
от 1996 г.; Решение № 3 на Конституционния 
съд от 1997 г. – бр. 15 от 1997 г.; изм., бр. 62, 
87, 98, 123 и 124 от 1997 г., бр. 36, 59, 88 и 
133 от 1998 г., бр. 68 от 1999 г., бр. 34 и 106 
от 2000 г., бр. 28, 47 и 99 от 2002 г., бр. 16 от 
2003 г., бр. 36 и 38 от 2004 г., бр. 87 от 2005 г., 
бр. 17 и 30 от 2006 г., бр. 13, 24 и 59 от 2007 г., 
бр. 36 и 43 от 2008 г., бр. 6, 10, 19, 44, 94 и 
99 от 2009 г., бр. 62 от 2010 г., бр. 8 и 39 от 
2011 г., бр. 25 и 44 от 2012 г., бр. 15, 16 и 66 от 
2013 г., бр. 38, 49 и 98 от 2014 г., бр. 12, 14, 31, 
61 и 100 от 2015 г., бр. 61 от 2016 г., бр. 13 и 58 
от 2017 г., бр. 42, 55 и 77 от 2018 г., бр. 61 от 
2019 г. и бр. 79 от 2020 г.) се правят следните 
изменения и допълнения:
1. В чл. 37в се създават ал. 18 – 21:
„(18) В срок до 25 юли държавните пред-
приятия по чл. 163 от Закона за горите пре-
доставят на областните дирекции „Земеделие“ 
и на общинските съвети списък по землища 
на поземлените имоти в горски територии, в 
които през следващата стопанска година ще 
се извършват дейности по Закона за горите и 
Закона за лова и опазване на дивеча. 
(19) Въз основа на списъка по ал. 18 ко-
мисията по ал. 1 определя имотите – полски 
пътища, които да осигуряват достъп до съот-
ветните поземлени имоти в горски територии 
за извършване на дейностите по Закона за 
горите и Закона за лова и опазване на диве-
ча и писмено уведомява за това съответното 
държавно предприятие по чл. 163 от Закона 
за горите. Определените полски пътища не 
се включват в искането до общинския съвет 
и в заповедта по ал. 16.
(20) Лицата, които ползват имотите – пол-
ски пътища по ал. 19, са длъжни за своя смет-
ка да отстранят всички повреди на имотите, 
настъпили в резултат на дейността им.
(21) Средствата, събрани по реда на ал. 16, 
както и от наложените глоби и имуществени 
санкции по чл. 38, ал. 2 и 3, постъпили по 
сметка на общината, се разходват по запо-
вед на кмета на общината за трасиране и 
поддържане на полските пътища, както и за 
почистване на самозалесили се земеделски 
имоти, общинска собственост.“
2. В чл. 38:
а) в ал. 2 след думата „което“ се добавя 
„не изпълни задължение по чл. 37в, ал. 20“ 
и се поставя запетая;
б) в ал. 3 думите „2000 до 5000“ се заменят 
с „5000 до 10 000“.
3. В чл. 42 се създава ал. 3:
„(3) Кмет на община, който не изпълни 
чл. 37в, ал. 21, се наказва с глоба от 5000 до 
10 000 лв.“
§ 11. В Закона за храните (обн., ДВ, бр. 52 
от 2020 г.; изм., бр. 65 от 2020 г.) се правят 
следните изменения и допълнения:
1. В чл. 15 т. 1 се изменя така:
„1. въвеждат директиви на Европейския 
съюз относно материалите и предметите, 
предназначени за контакт с храни;“. 
2. В чл. 17:
а) в ал. 2 след думите „Добит в България“/
„Продукт от България“ се добавя „може да“;
б) алинея 3 се изменя така:
„(3) Обозначението „Продукт от България“ 
или обозначения със същия или сходен смисъл 
могат да се поставят върху храни при спазване 
на условията по член 60 от Регламент (ЕС) 
№ 952/2013 на Европейския парламент и на 
Съвета от 9 октомври 2013 г. за създаване на 
Митнически кодекс на Съюза (ОВ, L 269/1 от 
10 октомври 2013 г.).“;
в) в ал. 4 думите „произведена на тери-
торията на“ се заменят със „с произход от“.
3. Член 81 се изменя така:
„Чл. 81. (1) Министерският съвет издава 
наредба за хранителните добавки, въвеждаща 
правото на Европейския съюз относно:
1. хранителните вещества (витамините и 
минералите), които могат да се влагат при 
производството на хранителни добавки;
2. веществата с хранителен или физиоло-
гичен ефект, които могат да се влагат при 
производството на хранителни добавки;