Държавен вестник, бр. 65, 2010 г., стр. 123

БРОЙ  65	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  123  
медицински показания или извънредни обсто­
ятелства. Допуска се в клиниките/отделенията 
за обучение на лекари смяна на оператора с 
обучаващи се лекари в отделни етапи от опе­
рацията, но контрола и отговорността за това 
поема операторът.
7.3.4. Хирургичният екип извършва оператив­
на намеса в оборудвана самостоятелна операци­
онна зала в сътрудничество с анестезиологичен 
екип, когато е необходимо присъствието му.
7.3.5. Операторът – ръководител на ушно-
носно-гърления хирургичен екип, носи цялата 
отговорност за извършваната операция.
7.3.6. Функциите на „оператор“ могат да 
бъдат поети за цялата операция или етапи 
от нея от друг член на ушно-носно-гърления 
хирургичен екип с по-ниска квалификация с 
достатъчно професионален опит, но само с раз­
решение на оператора – ръководител на екипа, 
в негово присъствие и под негово асистиране, 
при оценка на сложността на операцията, 
конкретната оперативна ситуация и професио­
налните възможности на втория оператор. При 
това носителят на отговорността за изхода от 
операцията не се променя.
7.3.7. Операторът може да бъде сменен 
от лекар с призната специалност по „Ушно-
носно-гърлени болести“ с по-висока длъжност 
в клиника/отделение по ушно-носно-гърлени 
болести, с по-високо научно звание и/или на­
учна степен, както и с по-голям клиничен опит 
в случаите, когато той не може да се справи 
с възникнали интраоперативни проблеми или 
усложнения, застрашаващи успеха на операцията 
и живота на пациента.
7.3.8. Лекарят, специализиращ „Ушно-носни-
гърлени болести“, работи под ръководството на 
лекар с призната специалност „Ушно-носно-гър­
лени болести“ или на началника на клиника/
отделение по ушно-носно-гърлени болести. Това 
ръководство се отнася към изискванията на 
ежедневната диагностично-лечебна работа; към 
участието в оперативната дейност като член 
на операционен екип или оператор в отделен 
етап от операцията; към цялостния процес на 
теоретична и практическа подготовка по ме­
дицинската специалност „Ушно-носно-гърлени 
болести“.
7.3.9. Специализиращият ушно-носно-гър­
лени болести лекар работи като асистент или 
оператор в рамките на своята компетентност 
под наблюдението, контрола и непосредствените 
напътствия от ръководителя на ушно-носно-
гърления хирургичен екип.
7.3.10. Операционната медицинска сестра 
е с опит и квалификация по ушно-носно-гър­
лени болести. Тя познава хода на операциите, 
подготвя и осигурява необходимите хирургични 
инструменти, консумативите и медикаментите, 
като контролира техния брой и изправност до 
края на операцията, следи стриктно за стерил­
ността на оперативното поле и инструмента­
риума, както и за чистотата в операционната 
зала; изпълнява нареждания на ръководителя 
на хирургичния екип. Тя е равностоен член на 
този екип. Според възложените є задачи тя 
може да бъде инструментираща или асистираща.
7.3.11. Операционната медицинска сестра 
осигурява качествени грижи в операционната 
зала и по време на операцията изпълнява на­
режданията на ръководителя на хирургичния 
екип. Тя допринася за сигурността на пациента 
по време на престоя и третирането му в опе­
рационния блок.
8. Организация на работата в клиника/от­
деление по ушно-носно-гърлени болести.
8.1. Прием на болни:
8.1.1. В индивидуалните и груповите практики 
за първична медицинска помощ се осъществява 
първичен преглед на пациент с ушно-носно-
гърлено заболяване. Първичният преглед може 
да бъде за спешно или планово състояние на 
пациента. Извършват се диагностични процеду­
ри, включващи анамнеза и подробен клиничен 
преглед.
8.1.1.1. При спешни състояния са необходими:
а) спешно извършване на необходими ма­
нипулации/процедури;
б) спешно насочване към лечебно заведение 
за болнична помощ, разполагащо с отделение/
клиника по ушно-носно-гърлени болести; в 
амбулаторната практика се извършва мини­
малният необходим обем от лабораторни и 
инструментални изследвания, имащи за задача 
да подкрепят диагнозата или да очертаят дифе­
ренциално-диагностичните търсения.
8.1.1.2. При хронични състояния общопрак­
тикуващият лекар извършва диагностичното 
уточняване на заболяването, което включва: 
анамнеза, клиничен преглед, необходими 
ушно-носно-гърлени изследвания, евентуално 
диференцирани лабораторни изследвания, ин­
струментални изследвания. След това пациентът 
се насочва за консултация с лекар с призната 
специалност по „Ушно-носно-гърлени болести“ 
в лечебно заведение за специализирана извън­
болнична медицинска помощ и/или директно 
се насочва към консултативен кабинет по уш­
но-носно-гърлени болести в лечебно заведение 
за болнична помощ.
8.1.2. В лечебни заведения за специализирана 
извънболнична медицинска помощ лекарят с 
призната специалност по „Ушно-носно-гърлени 
болести“ осъществява диагностично уточняване 
на заболяването и лечение.
8.1.2.1. При спешни състояния се извърш­
ват необходимият лабораторен минимум и 
инструментални изследвания, имащи за зада­
ча да подкрепят диагнозата или да очертаят 
диференциално-диагностичните търсения, след 
което при необходимост пациентът се насочва 
към отделение/клиника по ушно-носно-гърле­
ни болести на лечебно заведение за болнична 
помощ.