Държавен вестник, бр. 55, 2003 г., стр. 2

С Т Р .  2
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  55
УКАЗ № 233
На основание чл. 98, т. 4 от Конституцията
на Република България
П О С Т А Н О В Я В А М :
Да се обнародва в “Държавен вестник” За-
конът за ограничаване на административното
регулиране и административния контрол върху
стопанската дейност, приет от ХХХIX Народ-
но събрание на 4 юни 2003 г.
Издаден в София на 16 юни 2003 г.
Президент на републиката: Георги Първанов
Подпечатан с държавния печат.
Министър на правосъдието: Антон Станков
ЗАКОН
за ограничаване на административното регу-
лиране и административния контрол върху
стопанската дейност
Г л а в а  п ъ р в а
ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
Чл. 1. (1) Този закон урежда общите прави-
ла за ограничаване на административното ре-
гулиране и административния контрол върху
стопанската дейност.
(2) Целта на закона е да улесни и насърчи
извършването на стопанската дейност, като
ограничи до обществено оправдани граници
административното регулиране и администра-
тивния контрол, осъществявани върху нея от
държавните органи и от органите на местното
самоуправление.
(3) Административно регулиране е устано-
вяването на нормативни изисквания, чието спаз-
ване се осигурява чрез упражняване на адми-
нистративен контрол.
(4) Административен контрол по смисъла на
този закон е контролът, упражняван от адми-
нистративни органи, чрез:
1. извършване на проверки по документи и
на място при започване и при извършване на
стопанска дейност, както и при извършване на
отделни сделки и действия от лица, които из-
вършват или възнамеряват да извършват сто-
панска дейност;
2. издаване на лиценз или извършване на
регистрация за започване на стопанска дейност,
както и отказите за издаване на лиценз или
извършване на регистрация;
3. издаване и отказване на разрешения и
удостоверения за извършване на отделна сдел-
ка или действие от лица, които извършват или
възнамеряват да извършват стопанска дейност;
4. прилагане на принудителни администра-
тивни мерки и даване ход на производства по
налагане на административни наказания.
Чл. 2. Държавните органи и органите на мест-
ното самоуправление осъществяват админист-
ративно регулиране и административен контрол
върху стопанската дейност с цел защита на:
1. националната сигурност и обществения ред
в Република България, както и на изключител-
ни и суверенни права на държавата по смисъла
на чл. 18, ал. 1—4 от Конституцията на Репуб-
лика България;
2. личните и имуществените права на граж-
даните и юридическите лица;
3. околната среда.
Чл. 3. (1) При административно регулиране
на стопанската дейност се вземат предвид:
1. разходите на лицата, извършващи стопан-
ска дейност, необходими за спазване на устано-
вените изисквания;
2. възможностите за упражняване на ефек-
тивен административен контрол и разходите,
свързани с него.
(2) При административно регулиране и ад-
министративен контрол върху стопанската дей-
ност държавните органи и органите на местно-
то самоуправление не могат да налагат изиск-
вания, ограничения и тежести, които водят до
ограничаване на конкуренцията.
(3) При административно регулиране и ад-
министративен контрол върху стопанската дей-
ност административните органи и органите на
местното самоуправление не могат да налагат
ограничения и тежести, които не са необходи-
ми за постигане на целите на закона.
(4) При планиране или изготвяне на законо-
проект, който предвижда въвеждането на лицен-
зионен или регистрационен режим, органът,
предложил включването му в законодателната
програма на Министерския съвет или отговорен
за неговото изготвяне, подготвя мотивирано
становище за необходимостта от това регулира-
не и съответно за възможността за постигане на
целите по чл. 2 без неговото въвеждане.
(5) При внасянето в Народното събрание на
законопроект, в който се предвижда въвеждане
на лицензионен или регистрационен режим,
заедно със законопроекта и мотивите към него
вносителят представя и мотивирано становище
относно необходимостта от това регулиране.
(6) Мотивираното становище по ал. 4 и 5 съ-
държа икономически анализ и оценка на въздейс-
твието, което режимът оказва върху регулирана-
та стопанска дейност. Становището се публикува
в Интернет или по друг подходящ начин.
Чл. 4. (1) Лицензионен и регистрационен
режим за извършване на стопанска дейност,
както и изискване за издаване на разрешение и
удостоверение или за даване на уведомление за
извършване на отделна сделка или действие, се
установяват само със закон.