Държавен вестник, бр. 13, 2012 г., стр. 94

СТР.  94	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  13
P1 – сумарното хидродинамично наляга-
не на единица дължина за отделно стоящо 
съоръжение;
h1 – разстоянието от приложната точка на 
резултантната на хидродинамичното налягане 
до повърхността на водата;
D, Ω, x са безразмерни коефициенти съ-
гласно табл. 8.
Чл. 167. При напорни водопроводи хидро-
динамичното налягане (Pmax) се определя по 
формулата:
Рmax =  
1
2
T
gC
CRK
w
w
c ρ
π
 	
(28),
където:
Cw е скоростта на звука във водата, равна 
на 1300 m/s;
T1 – преобладаващият период на сеизмич-
ните трептения на скалната маса, през която 
преминава съоръжението; когато няма данни, 
T1 се приема 0,5 s.
Чл. 168. При изчисляване на хидротехниче-
ските съоръжения на вертикална компонента 
на сеизмично въздействие допълнителното 
сеизмично налягане на водата (Pv) върху на-
клонената стена на съоръжението се отчита 
по формулата:
Pν  =  
θ
ρ
sin
5,0
c
wgzRK
C
	
(29),
където:
z е разстоянието на разглежданото сечение 
до водната повърхност;
θ – ъгълът на наклона на напорната стена 
спрямо вертикалата.
Чл. 169. Височината на гравитационната 
вълна във водохранилището в m вследствие 
на сеизмично-тектонски деформации при 
земетресения в райони със сеизмичен кое-
фициент Kc= 0,05 ÷ 0,40 се отчита при опре-
деляне превишението на короната на стената 
над кота най-високо работно водно ниво по 
следните зависимости:
при Kc = 0,05	
∆h = 0,40
при Kc = 0,10	
∆h = 1,20	
(30).
при Kc = 0,15	
∆h = 2,00
при Kc ≥ 0,27	
∆h = 2,70
Чл. 170. Допуска се хидротехническите 
съоръжения да се изчисляват, без да се от-
чита напорът на водата, когато сеизмичното 
въздействие е в направление, успоредно на 
напорния фронт.
Раздел III
Конструктивни изисквания към хидротехни-
ческите съоръжения
Чл. 171. Водоподпорните хидротехнически 
съоръжения в земетръсни райони се разполагат 
в участъци, отдалечени от тектонски разломи, 
по които могат да възникнат относителни 
премествания на скалните масиви.
Чл. 172. Основните съоръжения на хидро-
възлите (язовирни стени, водноелектрически 
централи, преливници) се разполагат на скални 
масиви, в границите на които е изключено 
възникване на премествания от наличието 
на разломи.
Чл. 173. Изграждането на бетонни водопод-
порни съоръжения от класове на значимост 
ІV и ІІІ в участъци, в границите на които 
противоположните брегови склонове са из-
градени от скални маси, различаващи се по 
механичните си свойства, се допуска след 
технико-икономическа обосновка.
Чл. 174. (1) При наличие на слаби почви в 
земната основа на съоръжението те се отстра-
няват или се предвиждат съответни мерки за 
уплътняването или укрепването им.
(2) При изграждане на хидротехнически 
съоръжения върху скални почви се обръща 
особено внимание на укрепването на почвите 
в земната основа на съоръжението.
Чл. 175. (1) При наличие на водонаситени 
несвързани почви в земната основа или в 
тялото на съоръжението се извършва оценка 
на възможностите от втечняването им при 
сеизмични въздействия.
(2) При опасност от втечняване на почви-
те в тялото на съоръжението или в земната 
основа се предвижда изкуствено уплътняване 
или укрепване на почвите.
Чл. 176. (1) За водоупорни елементи на 
язовирни стени от земноскални материали 
се прилагат полукорави или пластични ядра.
(2) В случаите по ал. 1 се предвиждат мерки 
за сигурността на връзката на противофил-
трационните елементи със земната основа и 
бреговите склонове.
Чл. 177. (1) Водонасищаните насипни 
призми на водните откоси се проектират от 
едрозърнести земноскални материали (ка-
менни, чакълести и баластрови), неподатливи 
на втечняване при сеизмични въздействия. 
Когато няма такива материали, в призмите 
се изграждат хоризонтални дренажни слоеве.
(2) Изискванията по ал. 1 не се отнасят 
за съоръжения с екран върху водния откос.
Чл. 178. За повишаване устойчивостта на 
откосите на язовирни стени от земни мате-
риали при сеизмични въздействия се пред-
вижда максимално уплътняване на външните 
призми, особено в горната им част, както и 
укрепване на откосите с едроломен камък 
или със стоманобетонни плочи.
Чл. 179. При определяне на местата на 
температурните и конструктивните фуги се 
отчита наличието на отслабени зони в зем-
ната основа на язовирната стена и бреговите 
склонове. За осигуряване на относителните 
премествания на части от съоръжението се 
проектират такива конструкции, които да не 
нарушават водоплътността на напорния фронт.
Чл. 180. Пристанищните оградни съоръже-
ния (вълноломи и др.), разположени в райони 
с Кс = 0,15 и 0,27, се проектират от скални 
маси и блокове (камъни) от обикновени или