Държавен вестник, бр. 25, 2021 г., стр. 6

СТР.  6	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  25
от Конституцията). Ясна е волята на учре­
дителната власт да гарантира необходимите 
условия парламентът да продължи да упраж­
нява функциите си независимо от възможните 
кризисни периоди в управлението на държавата 
и да не се допусне концентрация на власт в 
правителството, което да я упражнява по 
безконтролен и безотчетен начин. Мерките, 
предприети да задържат разпространението 
на COVID-19, включително и ограничения­
та, наложени от всички държави членки, и 
предприетите от Европейския парламент и 
останалите институции на ЕС са безспорно 
предизвикателство пред парламентарната 
демокрация. Това засяга особено усилията 
да се съхрани законодателната и бюджетната 
функция на НС, както и осъществяването на 
парламентарен контрол.
Към момента на приемане на оспореното 
решение на НС в съответствие с чл. 63, ал. 1 
и § 1, т. 45 ЗЗ е обявена извънредна епидемич­
на обстановка поради разпространението на 
нов корона вирус, причиняващ заболяването 
COVID-19. В Решение № 10 от 23 юли 2020 г. 
Конституционният съд е приел, че „явявайки 
се „извънредна“, една криза, застрашаваща 
обществото, не води непременно до обявяване 
на извънредно положение“. С Решението от 6 
ноември 2020 г. е въведено дистанционно по 
електронен път участие в пленарни заседания 
на НС на народни представители, които са 
поставени под задължителна изолация или 
карантина поради COVID-19 с акт на орган 
по чл. 61 от Закона за здравето. При това 
положение приетото решение от Народното 
събрание се явява адекватен отговор на кон­
ституционната необходимост то да продължи 
да функционира ефективно и в условията на 
обявената с Решение № 325 на Министерския 
съвет от 14 май 2020 г. извънредна епидемична 
обстановка и наложени временни епидемични 
мерки. Подобни мерки, които са предприети 
и от Европейския парламент и други инсти­
туции на ЕС, са безпрецедентни по характера 
си решения, намаляващи до минимум риска 
за членовете и администрацията на предста­
вителните учреждения, като в същото време 
гарантират, че политическото представи­
телство ще продължи да осъществява най-
съществената част от своята компетентност.
Неоснователно е твърдението, че оспо­
реното решение по отношение на правното 
основание за постановяването му противоречи 
на принципа за разделение на властите (чл. 8 
от Конституцията), понеже НС се поставя в 
подчинено положение от решения на Минис­
терския съвет.
Съгласно Решение № 10 на Конституцион­
ния съд от 23 юли 2020 г. по к.д. № 7/2020 г. 
компетентността на Министерския съвет да 
обявява „извънредна епидемична обстановка“ 
Наведени са съображения за отсъствие на 
противоречие с принципа за равенство пред 
закона – правилата са с временен характер 
(докато съществува пандемичната обстановка) 
и са субектно ограничени (само за поставе­
ните по надлежния ред под задължителна 
изолация или карантина поради COVID-19), 
но се отнасят до всички народни представи­
тели, които попадат в кръга на посочените в 
чл. 61, ал. 2 и 3 от Закона за здравето. Не са 
въведени особени привилегии или предимство 
по някакъв признак (за мнозинството или 
само за членове на парламентарни групи), 
нито изключения за определени народни пред­
ставители от поставените под задължителна 
изолация или карантина. Въведените с решени­
ето правила са и политически неутрални, тъй 
като не дават предимство на управляващите, 
не ограничават правата на опозицията или 
на регистрираните като независими народни 
представители. 
Според доц. д-р Славов не е налице про­
тиворечие с разпоредбата на чл. 73 от Кон­
ституцията във връзка с § 2 от допълнител­
ните разпоредби на ПОДНС. Посочва се, че 
Конституцията е признала широка дискреция 
относно процедурните аспекти в дейността на 
Народното събрание. Според него преценката 
за неспазването на тези правила, уредени в 
ПОДНС, дори да са плод на умишлени, ко­
нюнктурни и укорими действия на мнозин­
ството, щом като не нарушават императивни 
конституционни норми, са изключени от об­
хвата на конституционния контрол. Приема 
се, че оспореното решение не противоречи 
на Конституцията, поради което не са налице 
основанията за обявяването му за противо­
конституционно. 
Конституционният съд, след като обсъди 
доводите и съображенията, изложени в иска­
нето, писмените становища и мнения, за да 
се произнесе, взе предвид следното: 
Съгласно чл. 1, ал. 1 от Конституцията 
България е република с парламентарно упра­
вление. С това конституционният законодател 
отрежда на единственото представително 
учреждение в общодържавен мащаб – На­
родното събрание – централно място в ме­
ханизма на осъществяване на държавната 
власт. Тази централна роля на Народното 
събрание е основанието то да бъде уредено 
като постоянно действащ орган (чл. 74 от Кон­
ституцията). Основният закон възлага на НС 
осъществяването на законодателната дейност 
и парламентарен контрол, ядро на парламен­
тарното управление, като предвижда и редица 
гаранции за ефективното функциониране на 
парламента и отстояване на конституционно 
установената форма на държавно управление, 
както и допълнителни гаранции за това в 
кризисни условия (чл. 64, ал. 2, чл. 84, т. 12