Държавен вестник, бр. 68, 2007 г., стр. 6

С Т Р .  6
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  68
В хода на разглеждането на делото в съдеб-
но заседание докладчикът по делото, след като
констатира, че искането за установяване на
противоконституционност на § 11 от преходни-
те и заключителните разпоредби на ЗУЧК се
аргументира със съображения за допуснати
нарушения на ПОДНС, които само индиректно
могат да бъдат свързани с Конституцията, как-
то и от необходимостта да се прецизира обос-
новката му, направи предложение на сезирали-
те съда да се дадат указания да уточнят искане-
то си и евентуално да изложат съображения по
същество за нарушаването на други текстове на
Конституцията в хода на второто гласуване на
§ 11 от преходните и заключителните разпоред-
би на ЗУЧК. Мнозинството от съдиите го под-
крепиха, но то не получи достатъчен брой
гласове по чл. 15, ал. 3 ЗКС. Доводът на тези,
които не го подкрепиха, бе, че отправянето на
искане само по себе си е достатъчно и делото
трябва да се решава бързо.
Тъй като искането за установяване противо-
конституционността на § 11 от преходните и
заключителните разпоредби на ЗУЧК изхожда
от предпоставката, че е допуснато нарушение
на процедурни правила на ПОДНС във връзка
с възможността и начина да се правят предло-
жения за промени в текстовете на законопро-
ект между неговото първо и второ гласуване, би
следвало да се вземе становище и по въпроса,
дали действително става дума за нарушение.
Няма съмнение, че след като на първо гласува-
не на 18.05.2006 г. е бил приет законът по прин-
цип, в срока по чл. 70, ал. 1 ПОДНС се прави
предложение от народни представители за про-
мяна, според която законът влиза в сила на
1.01.2007 г. Това предложение не е било подк-
репено от водещата Комисия по местно само-
управление, регионална политика и благоуст-
ройство, но както се изисква в чл. 70, ал. 2
ПОДНС, то е било отразено в нейния доклад от
9.11.2006 г. Второто гласуване на законопроек-
та започва на 10.11.2006 г., но се проточва във
времето. Въпросът за влизането на закона в сила
се обсъжда чак на 30.05 и след това на 1.06.2007 г.
Ясно е, че е налице предложение за установява-
не на vacatio legis за разлика от онова, което
предвижда приетият на първо гласуване зако-
нопроект. Проблемът обаче е там, че то фикси-
ра конкретна дата за влизане на закона в сила,
но тя е отминала. Председателят на Комисията
по местно самоуправление, регионална поли-
тика и благоустройство съобщава в заседание-
то на Народното събрание на 30.05.2007 г. за
направеното предложение за промяна по § 10
от Законопроекта за устройството на българс-
кото Черноморско крайбрежие и обръща вни-
мание на проблема с датата. Народният предс-
тавител, вносител на предложението, посочва,
че датата на влизане на закона в сила да бъде
1.01.2008 г. Във връзка с уточнението и започ-
налата дискусия за неговата цел друг народен
представител предлага да се предвиди, че зако-
нът влиза в сила на 1.07.2007 г. В случая не може
да се приеме, че сме изправени пред процедур-
но нарушение и по-специално, че се прави пред-
ложение за промяна в законопроекта след сро-
ковете, в които това е възможно да се направи
според чл. 70, ал. 1 ПОДНС. След като смисъ-
лът му е ясен, няма основание то да игнорира с
довода, че съдържащата се в него конкретна
дата вече е отминала, след като тя е съобразена
с нормално очакваното приемане на законо-
проекта на второ гласуване. Всъщност проце-
дурата се е развила по следния начин: направе-
но е предложение за промяна на датата, която
е приета на първо гласуване на законопроекта
за влизането му в сила, то е включено в доклада
на водещата комисия и се докладва от нейния
председател, следва уточняване на датата, тъй
като предложената дата е отминала, но смисъ-
лът си остава да се отложи във времето влиза-
нето на закона в сила, следва дебат по целта на
предложението, след което то е подложено на
гласуване, гласувано е веднъж, направено е
искане за прегласуване и отново е гласувано.
Искането на групата народни представите-
ли за установяването на противоконституцион-
ността на § 11 от преходните и заключителните
разпоредби на ЗУЧК в основата си засяга един
по-общ въпрос, който не е бил разглеждан до-
сега от Конституционния съд. Става дума за
значението и функциите на института vacatio
legis или за срокът, който трябва да изтече меж-
ду обнародването на закона и влизането му в
сила. Вън от съмнение е, че установяването на
vacatio legis е основно изискване, присъщо на
правовата държава. Законите трябва да се пуб-
ликуват и законодателят е необходимо да даде
някакъв период от време на правните субекти
да се приспособят и приготвят за новата правна
регламентация. Ето защо Конституционният
съд намира за необходимо да изложи някои раз-
съждения в тази насока. Правилото, което Кон-
ституцията установява в чл. 5, ал. 5, е, че зако-
ните влизат в сила три дни след обнародването
им, освен когато в тях е определен друг срок.
Текстът недвусмислено указва, че органът, кой-
то може да направи преценка какъв да бъде
vacatio legis, е самото Народно събрание като
върховен законодателен орган. Конституцията
наистина не го казва изрично, но когато се при-
ема друг vacatio legis в сравнение с общоустано-
вения 3-дневен срок от обнародването на нор-
мативния акт, от само себе си се разбира, че той
трябва да бъде подходящ и достатъчен. Кой срок
е подходящ и достатъчен обаче е въпрос, който
се решава конкретно. Всъщност идеята, че е до-
пустимо да се въвежда различен vacatio legis,
изхожда от разбирането, че различните закони
могат да поставят различни изисквания и зато-
ва началото на тяхното прилагане трябва да бъде
конкретно преценено. Следователно от ключо-
во значение при преценката какво разрешение