Държавен вестник, бр. 11, 2008 г., стр. 79

Б Р О Й  11
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  79
(2) За експертизи, извършени в почивни дни
и национални празници, възнаграждението
може да бъде увеличено до 100 %.
Чл. 33. (1) Изготвената експертиза се пред-
ставя заедно със справка-декларация, към ко-
ято се прилагат документи за извършените
разходи.
(2) Не се признават за разходи, освен за слу-
чаите по чл. 29, ал. 1, т. 6—по преценка на орга-
на, който я е назначил:
1. разходи за билет за самолет, освен когато
командировката е в чужбина;
2. пътни разходи над 20 лв. в една посока без
представяне на билет;
3. разходи за 1 нощувка над 35 лв.
(3) Ако прецени, че са налице основания да
увеличи първоначално определеното възнаг-
раждение, органът, възложил експертизата,
определя окончателно възнаграждение.
(4) Ако вещото лице не представи справка-
декларация или ако органът, възложил експер-
тизата, прецени, че няма основание да увеличи
възнаграждението, то остава в първоначално
определения му размер.
Чл. 34. (1) Възнаграждението и разходите на
вещото лице се изплащат от органа, който го е
назначил.
(2) Изплатените суми са от депозит или от
бюджета на органа, назначил експертизата.
(3) Първоначалното възнаграждение на ве-
щото лице не се изплаща, ако органът, възло-
жил експертизата, не приеме заключението.
(4) При наличие на основание по чл. 29, ал. 1
органът, назначил експертизата, може да про-
мени размера на възнаграждението на вещото
лице. За извършените корекции се посочват
мотиви.
Чл. 35. (1) Когато експертизата е назначена
по искане на страни, които не са освободени от
заплащане на разноски, възнаграждението се
определя предварително с първоначален депо-
зит, който се внася по сметката на органа, наз-
начил експертизата.
(2) По дела, по които страните са освободе-
ни от разноски, се определя първоначално въз-
награждение в размер предвидения минимум
по чл. 30, ал. 1.
(3) Първоначално възнаграждение в мини-
малния му размер може да се определи и в слу-
чаите по ал. 1 по преценка на органа, възложил
експертизата.
(4) Възнаграждение се определя и за устно
допълнение към експертизата.
Чл. 36. Ако прецени, че са налице основания
за намаляване на първоначално определеното
възнаграждение, органът, възложил експерти-
зата, определя окончателно възнаграждение.
Чл. 37. Пътните, дневните и квартирните
пари, свързани с изготвяне на експертизата, се
заплащат заедно с определеното възнагражде-
ние от внесения депозит, съответно от сумите
по бюджетната сметка.
Чл. 38. (1) Вещото лице започва дейността
по извършване на експертизата, след като е
внесен депозит за заплащане на труда му.
(2) Възнаграждението на вещото лице не
може да се определя под условие или да се об-
вързва с изхода от решаването на делото.
Чл. 39. Висшият съдебен съвет осъществява
контрол за изразходваните средства за изпла-
щане на възнаграждения и необходимите раз-
ходи на вещите лица.
Г л а в а  п е т а
ЕТИЧНИ ПРАВИЛА ЗА ПОВЕДЕНИЕ
НА ВЕЩОТО ЛИЦЕ
Чл. 40. Вещото лице няма право да раз-
пространява информацията за обстоятелства-
та, фактите и документите, които са му станали
известни в хода на съдебната експертиза.
Чл. 41. При прекратяване на функциите си
вещото лице не е освободено от задължението
си да пази тайна, свързана с дейността му като
вещо лице.
Чл. 42. Вещото лице е длъжно да извърши
експертизата добросъвестно съобразно поста-
вените му задачи, като използва съвременните
постижения в съответната научна област.
Чл. 43. Вещото лице не може да приема как-
вито и да е подаръци, услуги, ангажиране по
други дела, ангажиране за работа, услуги или
консултации от страна по делото или нейни
представители до приключване на делото.
Чл. 44. Вещото лице популяризира дейност-
та си по начин и със средства, които дават вяр-
на представа за неговата компетентност и въз-
можностите на съответния вид експертиза.
ДОПЪЛНИТЕЛНА РАЗПОРЕДБА
§ 1. По смисъла на тази наредба:
1. “Вещо лице” е специалист със специални
знания и умения, включен в списък по чл. 398
от Закона за съдебната власт, както и специа-
лист със специални знания и умения, което е
назначено при условията на чл. 396, ал. 2 от
Закона за съдебната власт.
2. “Необходими разходи” са разходите, из-
ползвани за материали, консумативи, съоръже-
ния и други, без които експертизата не може да
бъде изготвена.
3. “Действително отработен час” е времето
за извършване на: оглед на обекти, събиране
на образци за сравнително изследване, измер-
ване, преглеждане на документи, справки в
архиви, участие в назначени процесуални дей-
ствия, експерименти, изследвания, анализи и
други дейности, необходими за изготвяне на
експертизата.
4. “Експертиза” е процесуално регламенти-
рана дейност, извършвана по искане на компе-
тентния орган от лица, които притежават спе-
циални знания за изследване на определени
обекти или други обстоятелства, свързани с
изясняването на определени обстоятелства.