Държавен вестник, бр. 27, 2004 г., стр. 41

Б Р О Й  27
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  41
3.1.5.5.2. средство, с което се проверява дали защит-
ната конструкция не е навлязла в свободната зона и че
последната остава в рамките на защитната конструк-
ция по време на изпитванията (т. 3.2.2.2.2).
3.2. Методи (процедури) за изпитване
3.2.1. Динамично изпитване
3.2.1.1. Изпитвания на удар и смачкване
3.2.1.1.1. Удар по задната част
3.2.1.1.1.1. Тракторът се разполага по отношение на
блока на махалото така, че блокът да удари защитната
конструкция, когато ударната повърхност на блока и
окачващите вериги или многонишковите въжета сключ-
ват ъгъл с вертикалната равнина А, равен на М/100 и
максимум 20°. Ако по време на деформирането защит-
ната конструкция в точката на контакт образува по-
голям ъгъл към вертикалата, ударната повърхност на
блока се регулира с помощта на допълнително окачва-
не така, че да бъде успоредна на защитната конструк-
ция в точката на удара и в момент на максимално от-
клоняване, като окачващите вериги или многонишко-
вите въжета сключват с вертикалата ъгъл 20°.
Височината на окачване на блока се регулира и се
вземат необходимите мерки, за да се предотврати завър-
тането на блока около точката на нанасяне на удара.
Точката на нанасяне на удара се намира в тази част
на защитната конструкция, която би ударила земята
първа при обръщане назад. Обикновено това е горният
ръб. Позицията на центъра на тежест на блока се нами-
ра на разстояние 1/6 от широчината на горната част на
защитната конструкция по посока навътре от верти-
калната равнина, успоредна на надлъжната равнина на
симетрия на трактора и докосваща най-външната точ-
ка на горната част на защитната конструкция.
Ако конструкцията е изкривена или изпъкнала в
тази точка, да се добавят клинове, позволяващи прила-
гането на удара, без това да води до уякчаване на кон-
струкцията.
3.2.1.1.1.2. Тракторът се закрепва към опорната по-
върхност чрез четири многонишкови въжета, по едно
на всеки край на двата моста, поставени както е посо-
чено на фиг. № 13. Разстоянието между предните и зад-
ните точки на закрепване трябва да бъде такова, че
многонишковите въжета да сключват ъгъл, по-малък
от 30° с опорната повърхност. Освен това задните зак-
репвания се поставят така, че точките на пресичане на
двете многонишкови въжета да се намират във верти-
калната равнина, в която лежи траекторията на центъ-
ра на тежест на блока на махалото.
Многонишковите въжета се обтягат така, че гумите
да получат деформирането, посочено в т. 3.1.4.6.2. При
обтегнати многонишкови въжета плътно пред задните
колела се поставя и закрепва заклинваща греда към
опорната повърхност.
3.2.1.1.1.3. В случай че тракторът е от шарнирен тип,
шарнирът допълнително се подпира чрез дървено блок-
че със страна на квадратното сечение най-малко 100 mm
и стабилно се закрепва към опорната повърхност.
3.2.1.1.1.4. Блокът на махалото се изтегля назад така,
че височината на центъра му на тежест над точката на
нанасяне на удара да бъде равна на получената по една-
та от следните две формули:
Н = 2,165 Ч 10-8 ML2
или
Н = 5,73 Ч 10-2 I.
След това блокът на махалото се освобождава и удря
защитната конструкция.
3.2.1.1.1.5. За трактори с реверсируемо положение
на водача (реверсируеми седалка и кормилно колело)
височината е по-голямата от изчислената по едната от
формулите по т. 3.2.1.1.1.4 или чрез:
Н = 25 + 0,07 М—за монтажни възли с базова маса,
по-малка от 2000 kg;
Н = 125 + 0,02 М—за монтажни възли с базова маса,
по-голяма от 2000 kg.
3.2.1.1.2. Удар по предната част
3.2.1.1.2.1. Тракторът се разполага така по отноше-
ние на блока на махалото, че блокът да удари защитна-
та конструкция, когато ударната повърхност на блока и
окачващите вериги или многонишковите въжета сключ-
ват ъгъл с вертикалната равнина А, равна на М/100 и
максимум 20°. Ако по време на деформирането защит-
ната конструкция в точката на контакт образува по-
голям ъгъл към вертикалата, ударната повърхност на
блока се регулира с помощта на допълнително окачва-
не така, че да бъде успоредна на защитната конструк-
ция в точката на удара и в момент на максимално от-
клоняване, като окачващите вериги или многонишко-
вите въжета сключват с вертикалата ъгъл 20°.
Височината на окачване на блока се регулира и се
вземат необходимите мерки, за да се предотврати завър-
тането на блока около точката на нанасяне на удара.
Точката на нанасяне на удара се намира в тази част
на защитната конструкция, която би ударила земята
при обръщане на трактора настрани при движението
му напред. Обикновено това е горният ръб. Позицията
на центъра на тежест на блока се намира на 1/6 от ши-
рочината на горната част на защитната конструкция по
посока навътре от вертикалната равнина, успоредна на
надлъжната равнина на симетрия на трактора и докос-
ваща най-външната точка на горната част на защитна-
та конструкция.
Ако конструкцията е изкривена или изпъкнала в
тази точка, се добавят клинове, позволяващи прилага-
нето на удара, без това да води до уякчаване на конст-
рукцията.
3.2.1.1.2.2. Тракторът се закрепва към опорната
повърхност чрез четири многонишкови въжета, по едно
на всеки край на двата моста, поставени, както е посо-
чено на фиг. № 14. Разстоянието между предните и зад-
ните точки на закрепване е такова, че многонишковите
въжета да сключват ъгъл по-малък от 30° с опорната
повърхност. Освен това задните закрепвания се поста-
вят така, че точките на пристягане на двете многониш-
кови въжета да се намират във вертикалната равнина,
в която лежи траекторията на центъра на тежест на
блока на махалото.
Многонишковите въжета се обтягат така, че гумите
да получат деформирането, посочено в т. 3.1.4.6.2 При
обтегнати многонишкови въжета плътно зад задните
колела се поставя и закрепва заклинваща греда към
опорната повърхност.
3.2.1.1.2.3. В случай че тракторът е от шарнирен тип,
шарнирът допълнително се подпира чрез дървено блок-
че със страна на квадратното сечение най-малко 100 mm
и стабилно се закрепва към опорната повърхност.
3.2.1.1.2.4. Блокът на махалото се изтегля назад така,
че височината на центъра му на тежест над точката на
нанасяне на удара да бъде равна на получената по една от
следните две формули, избрана въз основа на базовата
маса на монтажния възел, подложен на изпитванията:
Н = 25 + 0,07 М—за монтажни възли с базова маса,
по-малка от 2000 kg;
Н = 125 + 0,02 М—за монтажни възли с базова маса,
по-голяма от 2000 kg.
3.2.1.1.2.5. За трактор с реверсируемо положение на
водача (реверсируеми седалка и кормилно колело):
—ако защитната конструкция е задно монтиран дву-
колонен ролбар, се прилагат формулите по т. 3.2.1.1.2.4;
—за други типове защитни конструкции височина-
та трябва да е по-голямата от изчислената по формули-
те на т. 3.2.1.1.2.4 и избраната от следните формули:
Н = 2,165 Ч 10-8 ML2
или
Н = 0,573 Ч 10-2 I.
След това блокът на махалото се освобождава и удря
защитната конструкция.
3.2.1.1.3. Страничен удар
3.2.1.1.3.1. Тракторът се разполага по отношение на
блока на махалото така, че блокът да удари защитната
конструкция, когато ударната повърхност на блока и