Държавен вестник, бр. 14, 2008 г., стр. 14

С Т Р .  14
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  14
2.4. повишаване ефективността на контрола
за спазване на трудовото законодателство.
3. Увеличаване на достъпа до качествени
дневни грижи за деца чрез:
3.1. системно проучване и планиране съоб-
разно нуждите от страна на общините и предла-
гане на дневни грижи;
3.2. развиване на система от стимули за об-
щинските власти от страна на правителството
в сътрудничество с работодателските органи-
зации като проява на тяхната корпоративна
социална отговорност за развиването на днев-
ни грижи, включително и на алтернативи на
детските ясли и градини, като показалите сво-
ята ефективност семейни центрове и други;
3.3. развиване на система от стимули за ро-
дителите за записване на децата в предучилищ-
ни форми на образование и посещаване на дет-
ските градини с цел увеличаване обхвата на
децата в предучилищна възраст чрез социално
подпомагане под условие премахване на такси-
те за детски ясли или градини и др.;
3.4. създаване на възможности за ранно
включване на децата със специални потребнос-
ти—с увреждания, в детските заведения чрез
създаване на подкрепяща архитектурна и об-
ществена среда, подготовка на персонала и на
учебните материали;
3.5. насърчаване предоставянето на услуги
за родители на деца с увреждания с цел подкре-
па за отглеждане на детето в семейството чрез
дневни грижи, рехабилитационни центрове,
центрове за консултиране и др.;
3.6. увеличаване на инвестициите в персона-
ла на детските заведения—чрез обучение за
работа с деца с увреждания, с деца от уязвимите
етнически малцинства, с деца с дарби и др.;
3.7. оптимизиране на отношението между броя
на персонала и броя на децата в дневните грижи.
Алтернативни грижи
• Развиване на алтернативна семейна гри-
жа за деца, които не могат да живеят с био-
логичните си родители.
• Нов тип грижа в специализирани институ-
ции за деца.
Наред с усилията да се осигури правото на
всяко дете да бъде отглеждано от родителите
си реформата в областта на закрилата на деца-
та е насочена към създаване на условия за от-
глеждане на всяко дете в семейна среда, нама-
ляване дела на децата в специализирани инс-
титуции и създаване на механизми и системи,
които да гарантират предлагането на качест-
вени грижи и услуги за децата, временно или
постоянно отделени от своите биологични се-
мейства. Постигнатите резултати бяха приз-
нати и от Европейската комисия в редовните
доклади за напредъка на страната в процеса на
присъединяване.
За децата, които временно или постоянно не
могат да живеят с биологичните си семейства,
да се осигури възможност да живеят в условия,
максимално близки до семейните. Във връзка с
това водещият принцип да бъде гарантиране на
сигурна и грижовна семейна среда, която да дава
възможност за пълноценното развитие на дете-
то, изграждането на неговата идентичност и
пълноценна социализация и реализация.
Най-често използваната мярка за закрила
на деца, които е необходимо временно или пос-
тоянно да живеят разделени от своите родите-
ли, към момента е настаняването при роднини
или близки. Този факт е следствие на съхране-
ните традиции за помощ и участие на разшире-
ното семейство при отглеждането на децата.
Тази мярка за закрила заедно с подходяща пуб-
лична подкрепа и наблюдение за интересите на
детето се ползва с приоритет пред настаняване-
то при приемни родители, тъй като дава по-
големи гаранции за запазване идентичността
на детето и запазване на контактите му с био-
логичното семейство.
Ускореното развитие на услугата “приемна
грижа” ще продължи да бъде приоритет на по-
литиката по закрила на децата с оглед защита на
интересите на децата и на доказаната социална
и икономическа ефективност на този вид грижа.
Политиките в тази област ще са насочени
към същите приоритети и ще се изразяват във:
1. Създаване на качествени алтернативни
семейни грижи
1.1. да се подобрява качеството на услугите
“настаняване при роднини или близки” и на доб-
роволната и професионалната приемна грижа;
1.2. да се отдава приоритет на настаняването
на деца в семейства на роднини или близки и в
приемни семейства пред настаняването в инс-
титуции;
1.3. да се развиват услуги за оказване подк-
репа на семействата на роднините или близки-
те, които отглеждат детето, на приемните ро-
дители и на децата, настанени при тях;
1.4. да се развива капацитетът на органите
на държавата и неправителственият сектор с
цел повишаване качеството на грижи за децата,
настанени в семейства на близки и роднини и в
приемни семейства;
1.5. да се разширява кръгът от доставчици
на социалната услуга “приемна грижа”.
2. Осиновяване
2.1. основна цел при осиновяването на децата
е то да бъде обосновано от интереса на детето;
2.2. приоритет при осиновяването на деца
български граждани да имат българските граж-
дани, а осиновяването от чужди граждани да е
възможно, ако за детето няма подходящи оси-
новители—български граждани;
2.3. осиновяването да дава възможност за
запазване и развиване на идентичността (етни-
ческа, религиозна, културна и др.) на детето;
2.4. да се развиват социални услуги за задъл-
жителна подготовка на кандидат-осиновители
и на деца, на които им предстои да бъдат осино-
вени, и за подкрепа на осиновители и осиновени;