Държавен вестник, бр. 103, 2016 г., стр. 17

БРОЙ  103	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  17  
„(6) Когато новите данни, даващи ос-
нование за отнемане или прекратяване на 
международната закрила, съдържат сериозни 
основания да се предполага, че чужденецът 
е бил съпричастен или е съпричастен към 
тероризъм, срокът за вземане на решението 
от председателя на Държавната агенция за 
бежанците е до един месец от образуване на 
производството.“
2. Досегашната ал. 6 става ал. 7.
§ 7. В Закона за чужденците в Република 
България (обн., ДВ, бр. 153 от 1998 г.; изм., 
бр. 70 от 1999 г., бр. 42 и 112 от 2001 г., бр. 45 
и 54 от 2002 г., бр. 37 и 103 от 2003 г., бр. 37 и 
70 от 2004 г., бр. 11, 63 и 88 от 2005 г., бр. 30 и 
82 от 2006 г., бр. 11, 29, 52, 63 и 109 от 2007 г., 
бр. 13, 26, 28 и 69 от 2008 г., бр. 12, 32, 36, 74, 
82, 93 и 103 от 2009 г., бр. 73 от 2010 г., бр. 9 
и 43 от 2011 г., бр. 21 и 44 от 2012 г., бр. 16, 
23, 52, 68, 70 и 108 от 2013 г., бр. 53 от 2014 г., 
бр. 14, 79 и 80 от 2015 г. и бр. 15, 33 и 97 от 
2016 г.) се създава чл. 20в:
„Чл. 20в. (1) Органите за граничен контрол 
и службите за административен контрол на 
чужденците могат да провеждат интервю 
с влезлите на територията на Република 
България чужденци с цел осъществяване на 
контролна дейност.
(2) За интервюто се изготвя протокол.
(3) Интервю може да се провежда и от 
други органи по ред, предвиден в закон.“
§ 8. В Закона за юридическите лица с не­
стопанска цел (обн., ДВ, бр. 81 от 2000 г.; изм., 
бр. 41 и 98 от 2001 г., бр. 25 и 120 от 2002 г., 
бр. 42, 102 и 105 от 2005 г., бр. 30, 33, 38, 79 
и 105 от 2006 г., бр. 42 от 2009 г. и бр. 74 от 
2016 г.) в чл. 13 се правят следните изменения 
и допълнения:
1. В ал. 1, т. 3:
а) създава се нова буква „в“:
,,в) е включено в списъка по чл. 5 от Закона 
за мерките срещу финансирането на тероризма 
или има данни, че осъществява дейност за 
подпомагане на тероризма;“
б) досегашната буква „в“ става буква „г“.
2. В ал. 2 след цифрата „3“ се поставя 
запетая и се добавя „букви „а“, „б“ и „г“ и 
се създава изречение второ: „Решението по 
ал. 1, т. 3, буква „в“ се постановява по иск на 
главния прокурор на Република България.“
3. В ал. 3 накрая се добавя „освен в слу-
чаите по ал. 1, т. 3, буква „в“.
§ 9. В Закона за специалните разузнавател-
ни средства (обн., ДВ, бр. 95 от 1997 г.; изм., 
бр. 70 от 1999 г., бр. 49 от 2000 г., бр. 17 от 
2003 г., бр. 86 от 2005 г., бр. 45 и 82 от 2006 г., 
бр. 109 от 2007 г., бр. 43 и 109 от 2008 г., бр. 88, 
93 и 103 от 2009 г., бр. 32 и 88 от 2010 г., бр. 1 
и 13 от 2011 г., бр. 44 от 2012 г., бр. 17, 52, 70 и 
111 от 2013 г., бр. 53 и 107 от 2014 г., бр. 14, 42, 
56, 74 и 79 от 2015 г. и бр. 39 и 81 от 2016 г.) 
се правят следните изменения и допълнения:
1. В чл. 3, ал. 1 след думите „чл. 308, ал. 2, 
3 и 5, изречение второ“ се поставя запетая и 
се добавя „чл. 320, ал. 2“.
2. В чл. 10в:
а) досегашният текст става ал. 1 и в нея 
думите „Закона за отбраната и въоръжените 
сили“ се заменят със „Закона за отбраната и 
въоръжените сили на Република България, 
Закона за военното разузнаване“;
б) създава се ал. 2:
„(2) Служителите на Министерството на 
вътрешните работи по ал. 1 се използват 
за прилагане на специални разузнавателни 
средства и по искания на структурите на 
Държавна агенция „Национална сигурност“.“
3. В чл. 13:
а) в ал. 3, изречение първо след думата 
„следовател“ се поставя запетая и се добавя 
„включително и в случаите по ал. 4“;
б) създава се нова ал. 4:
„(4) Искането за използване на специални 
разузнавателни средства за предотвратяване 
на престъпления по чл. 108а, ал. 1 – 4, ал. 6 
и 7, чл. 109, ал. 3, чл. 110, ал. 1, предложе-
ние шесто, чл. 110, ал. 2, чл. 308, ал. 3, т. 1 
и чл. 320, ал. 2 от Наказателния кодекс се 
подава от главния прокурор на Република 
България, председателя на Държавна агенция 
„Национална сигурност“, председателя на 
Държавна агенция „Разузнаване“, директора 
на служба „Военна информация“ или опра-
вомощени техни заместници и от главния 
секретар на МВР.“;
в) досегашната ал. 4 става ал. 5;
г) досегашната ал. 5 става ал. 6 и в нея 
думите „ал. 1, 2 и 3“ се заменят с „ал. 1 – 4“.
4. В чл. 14 се създава ал. 3:
„(3) В случаите по чл. 13, ал. 4 искането 
за използване на специални разузнавателни 
средства съдържа информация относно:
1. посочване на фактите и обстоятелствата, 
даващи основание да се предполага, че се 
подготвя, извършва или е извършено тежко 
умишлено престъпление по чл. 108а, ал. 1 – 4, 
ал. 6 и 7, чл. 109, ал. 3, чл. 110, ал. 1, пред-
ложение шесто, чл. 110, ал. 2, чл. 308, ал. 3, 
т. 1 и чл. 320, ал. 2 от Наказателния кодекс;
2. установъчни данни на лицата или обек-
тите, спрямо които ще се използват – когато 
тези данни са налични;
3. срока, за който се иска ползването;
4. оперативните способи, които следва да 
се приложат;
5. оправомощеното длъжностно лице, което 
да бъде уведомявано за получените резултати.“
5. В чл. 15:
а) създава се нова ал. 2:
„(2) Органите по чл. 13, ал. 4 предоставят 
искането до председателя на Специализирания 
наказателен съд или оправомощен от него за-
местник-председател, който в срок до 24 часа