Държавен вестник, бр. 35, 2006 г., стр. 37

Б Р О Й  35
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  37
Раздел VIII
Преглед на отстреляния дивеч
Чл. 59. (1) Прегледът след отстрела на ди-
веча се извършва възможно най-бързо след пос-
тъпването му в предприятието за обработка на
дивеч.
(2) Официалният ветеринарен лекар взема
предвид декларацията или информацията от
обученото лице, участвало в лова на животно-
то, представена в съответствие с изискванията
на Наредба № 36 от 2006 г. за специфичните изис-
квания при производство, транспортиране и
пускане на пазара на суровини и храни от живо-
тински произход.
(3) По време на прегледа след отстрела офи-
циалният ветеринарен лекар извършва:
1. визуална проверка на трупа, кухините и
при необходимост на органите с цел да:
а) открие изменения, които не са резултат
от лова, като диагнозата може да се основава на
информацията, предоставена от обученото лице,
относно поведението на животното, преди да
бъде убито;
б) провери дали смъртта не е настъпила в
резултат на причини, които не са свързани с
лова;
2. лабораторни анализи, ако е невъзможно
да се направи оценка чрез визуален преглед;
3. изследване за органолептични промени;
4. палпиране на органите при необходимост;
5. вземане на проби за лабораторен анализ
за наличие на остатъчни вещества, които не са
резултат от лова, или замърсители от околната
среда, в случаите, когато има съмнение, че
животното съдържа такива вещества; оконча-
телната преценка на дивеча, убит по време на
лова, или на тези части от животните, за които
има съмнения, че показват едни и същи изме-
нения, се извършва след получаване на резул-
татите от изследването;
6. преглед за характеристики, които показ-
ват, че месото носи риск за здравето, включ-
ващи:
а) неестествено поведение или нарушаване
на общото състояние на живото животно, док-
ладвани от ловеца;
б) генерализирано разпространение на ту-
мори или абсцеси по вътрешните органи или
мускулите;
в) артрит, орхит, патологични изменения в
черния дроб или далака, възпаление на червата
или на коремната област;
г) наличие на чужди тела, които не са резул-
тат от лова, в телесните кухини, стомаха, черва-
та или урината, когато плеврата или перитоне-
умът са с променен цвят, когато вътрешности-
те не са отстранени;
д) наличие на паразити;
е) образуване на значително количество га-
зове в стомашно-чревния тракт с промени в
цвета на вътрешните органи, когато вътреш-
ностите не са отстранени;
ж) значителни изменения в цвета, консис-
тенцията или миризмата на мускулните тъкани
или органите;
з) стари открити фрактури;
и) кахексия и/или общ или локализиран оток;
й) нови плеврални или перитонеални сраст-
вания;
к) други видими екстензивни изменения, като
гнилостно разлагане.
(4) Официалният ветеринарен лекар може
да изиска гръбначният стълб и главата да се
разделят по дължина.
(5) На дребен дивеч, неизкормен веднага след
като е отстрелян, официалният ветеринарен
лекар извършва проверка след настъпване на
смъртта върху представителна извадка от тези
животни.
(6) Когато в резултат на инспекцията по ал. 5
се установи болест, която се предава на хората,
или някоя от характеристиките по ал. 3, т. 6,
официалният ветеринарен лекар извършва до-
пълнителни проверки на цялата партида, за да
определи дали тя трябва да се обяви за негодна
за човешка консумация, или да се инспектира
отделно всеки труп.
(7) При съмнение официалният ветеринарен
лекар извършва допълнителни разрези и инс-
пекции на съответните части от животните, за
да постави окончателна диагноза.
(8) Освен в случаите по чл. 38 месото, което
при проверката след настъпване на смъртта
показва някоя от характеристиките по ал. 3, т. 6,
се обявява за негодно за човешка консумация.
Раздел IX
Специфични опасности
Чл. 60. Официалният ветеринарен лекар из-
вършва контрол във връзка с трансмисивните
спонгоформни енцефалопатии в съответствие с
изискванията на Наредбата за мерките за про-
филактика, ограничаване и ликвидиране на
някои трансмисивни спонгиформни енцефало-
патии по животните и условията и реда за при-
лагането им.
Чл. 61. (1) Следкланичният преглед за цис-
тицеркоза по говедата на възраст над 6 седмици
и по свинете се извършва съгласно процедури-
те, описани в раздели I и IV на глава седма, като
допълнително могат да се извършат специфич-
ни серологични тестове.
(2) За говеда на възраст над 6 седмици не е
задължително разрязване на дъвкателните мус-
кули при следкланичния преглед, ако:
1. е използван специфичен серологичен тест;
2. са отгледани в животновъден обект, офици-
ално сертифициран като обект без цистицеркоза.
(3) Месото, заразено с цистицеркоза, се обя-
вява за негодно за човешка консумация.
(4) В случаите по ал. 3, когато животното не
е заразено в по-голямата си част с цистицерко-
за, частите, които не са заразени, могат да бъ-
дат обявени за годни за човешка консумация,
след като преминат през студена обработка.