Държавен вестник, бр. 96, 2012 г., стр. 199

БРОЙ  96	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  199  
обходими инвестиции във водната инфраструктура. 
Същото важи за липсата на финансово, организа­
ционно и управленско обезпечаване на изпълнени­
ето и прилагането на Плановете за управление на 
речните басейни и програмите от мерки към тях.
На законово ниво европейските цели, принци­
пи и задачи не са свързани пряко и адаптирано с 
националните правни механизми или силното ад­
министративно начало не е достатъчно да осигури 
тази връзка.
Разпределението на отговорностите между от­
делните основни министерства с отраслови функ­
ции е довело до обособяването на самостоятелни 
подсистеми от нормативни актове към всеки от­
раслов закон, а законодателят не е предвидил нуж­
ните обединителни механизми, които достатъчно 
ефективно да осигурят единодействие във водния 
сектор.
Решаващи в това направление могат да бъдат 
законодателните решения по собствеността на сис­
темите и съоръженията, разпределението на отго­
ворностите между държавата и общините, органи­
зацията и управлението на стопанските структури, 
прилагането на подходящи икономически регулато­
ри и механизми за комплексно развитие на сектора 
и изграждане на ефективни системи за мониторинг 
и контрол по изпълнението на вече установените 
изисквания към опазването и използването на во­
дите и водните обекти.
5.6.2. Регулационни механизми
5.6.2.1. Управление на водите и водния сектор
Управлението на водите е един от най-важните 
аспекти на държавното управление във всяка раз­
вита държава. От гледна точка на държавното упра­
вление всеки от неговите аспекти може да се харак­
теризира като вид правно регламентирана дейност 
за организиране и провеждане на държавната поли­
тика спрямо определен кръг обществени отноше­
ния, обединени по избран признак. Упражняването 
на властнически и други законово уредени право­
мощия от страна на оторизираните държавни орга­
ни на национално и на регионално ниво, съобраз­
но обхвата и дълбочината на конкретния правен 
регламент, има за цел насочване и регулиране на 
отношенията между правните субекти в съответната 
сфера на обществения живот.  В частта на анализа 
относно терминологията и легалните дефиниции е 
разгледан въпросът как законодателят е определил 
предмета на правното регулиране и обектите на уп­
равление в началните текстове на закона. 
В ЗВ законодателят е използвал и възможност­
та да определи допълнително предмета на управле­
ние, като посочи и основните съществуващи отрас­
лови направления в дейностите по използване на 
водите и водните обекти. На тази основа правната 
рамка съдържа няколко комплексни и конкретни 
механизми на управление на процесите във водния 
сектор, както следва:
1. Управление чрез организация и разпределение 
на отраслова компетентност на държавните ор­
гани. При разпределението на отговорността за от­
делните направления на държавната политика по 
отношение на съответните групи водностопански 
системи и съоръжения законът е използвал отра­
словия подход и е визирал дейностите по водоснаб­
дяване и канализация, хидроенергетика и хидро­
мелиорация и защита от вредното въздействие на 
водите, като ги е свързал с отрасловата компетент­
ност на съответните министри. Този механизъм е 
допълнен и с механизма на Управление чрез обща, 
съвместна и отраслова компетентност на адми­
нистративните органи по приемане и прилагане на 
съответната нормативна уредба на подзаконово 
ниво – правилници, наредби, заповеди, инструкции, 
както и чрез комплекс от другите механизми по 
отраслов принцип – хидроенергетика, В и К, хид­
ромелиорации и др., достигащи до осем направле­
ния в правната уредба, включително и механизма 
на Управление на водните оператори търговски 
дружества във формата на капиталово участие на 
държавата и общините. Подвид и по-особен меха­
низъм е редът за управление на В и К системите 
и В и К операторите чрез уредените със ЗВ асоци­
ации по В и К, където в механизма на управление 
се съвместяват правомощия на двама министри, 
на областните управители и на представителите на 
местната власт в лицето на общинските съвети и 
кметовете на общини.
2. Управление чрез режима на собствеността. 
Определени са обектите на управление и видовете 
собственост върху тях – изключителна държавна, 
публична държавна, частна държавна, публична 
общинска, частна общинска, частна собственост 
на физически и юридически лица. Допълнителни 
аспек­ти на правния режим на собствеността са раз­
вити чрез институтите на съсобствеността, придо­
биването и ограничаването на правото на собстве­
ност, поземлени и други сервитути. Уредени са раз­
личните обекти на правата на собственост – води, 
водни обекти, водностопански системи и съоръже­
ния, а в приложенията на ЗВ са посочени и някои 
особени обекти с по-различен правен режим.
3. Управление чрез правния режим на ползване 
на водите и водните обекти. Това е един от съ­
ществените механизми на управление, който опре­
деля видовете ползване на водите и водните обекти 
като общо и индивидуално, възмездно и безвъз­
мездно, с разрешителни и свободно. Обособени са 
подсистеми и различни форми на ползване чрез 
определяне на различни обекти и различен начин 
на ползване – водовземане, ползване на водни 
обекти, заустване и др. Развитието на този меха­
низъм продължава чрез Управлението чрез адми­
нистративен разрешителен режим на правата на 
ползването, като подробно са уредени възможните 
разрешителни режими за водовземане и за ползва­
не на водни обекти. Режим на комплексните разре­
шителни по ЗООС.
4. Самостоятелен механизъм представлява Уп­
равлението чрез правен режим на особени обекти 
и особени права на ползване в областта на използ­
ването на минералните води. Спецификата на този 
механизъм произтича от изключителната държавна 
собственост върху определена група водоизточници 
и минералните води в тях, които са приложение 
№ 2 към ЗВ, и тя е отразена в многократно изме­
няния комплекс от правни норми, посветени на 
концесионирането на минералните води за бутили­
ране и други нужди, като правната рамка развива 
особен ред за тези концесии, който се явява специ­
ална правна уредба спрямо общия ред и механизъм 
по Закона за концесиите.
5. Управление на използването на водите и вод­
ните тела чрез комплекс от правила и изисквания 
по опазването на водите. Този механизъм е по-
комплексен и включва редица правила, свързани 
с опазването и режима на зоните за защита на во­