Държавен вестник, бр. 13, 2007 г., стр. 20

С Т Р .  20
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  13
или не с ипотека и носещи или не правото на
участие в печалбите на длъжника и по-специ-
ално доходи от държавни ценни книжа и дохо-
ди от бонове и облигации, включително от пре-
мии и бонуси, свързани с такива ценни книжа,
бонове или облигации. Терминът “лихви” не
включва доход, който се счита за дивидент съг-
ласно разпоредбите на чл. 10. Санкции за за-
къснели плащания не се считат за лихви за це-
лите на този член.
5. Разпоредбите на ал. 1, 2 и 3 не се прилагат,
ако притежателят на лихвите, който е местно
лице на едната договаряща държава, извършва
стопанска дейност в другата договаряща дър-
жава, от която произхождат лихвите, посредст-
вом място на стопанска дейност, разположено
там, или извършва в тази друга договаряща дър-
жава независими лични услуги чрез определе-
на база, разположена там, и вземането за дълг,
във връзка с което се плащат лихвите, е дейст-
вително свързано с такова място на стопанска
дейност или определена база. В такъв случай се
прилагат съответно разпоредбите на чл. 7 или
14 съобразно случая.
6. Лихвите се считат за възникнали в едната
договаряща държава, когато платецът е местно
лице на тази държава. Когато обаче платецът
на лихвите, независимо дали е местно лице на
едната договаряща държава или не, притежава
в едната договаряща държава място на стопан-
ска или определена база, във връзка с които е
възникнал дългът, който поражда плащането
на лихвите и тези лихви са за сметка на такова
място на стопанска дейност или определена
база, ще се счита, че тези лихви произхождат от
държавата, в която се намира мястото на сто-
панска дейност или определената база.
7. Когато поради особените взаимоотноше-
ния  между платеца и притежателя на лихвите
или между тях двамата и някое друго лице су-
мата на лихвите, като се има предвид задълже-
нието, за което се изплащат, надвишава сума-
та, която би била договорена между платеца и
притежателя при липсата на такива взаимоот-
ношения, разпоредбите на този член се прила-
гат само по отношение на последната сума. В
такъв случай надвишаващата сума се облага съ-
образно законодателството на всяка договаря-
ща държава, като съответно се имат предвид
останалите разпоредби на тази спогодба.
Член 12
Авторски и лицензионни възнаграждения
1. Авторските и лицензионните възнаграж-
дения, произхождащи от едната договаряща
държава и платени на местно лице на другата
договаряща държава, могат да се облагат с да-
нък в тази друга държава.
2. Такива авторски и лицензионни възна-
граждения обаче могат да се облагат с данък и в
договарящата държава, от която произхождат, и
съобразно законодателството на тази държава,
но когато притежателят на авторските и ли-
цензионните възнаграждения е местно лице на
другата договаряща държава, така наложеният
данък няма да надвишава 10 процента от брут-
ния  размер на авторските и лицензионните
възнаграждения.
3. Терминът “авторски и лицензионни въз-
награждения”, използван в този член, означава
плащания от всякакъв вид, получени за изпол-
зване или за правото на използване на всяко
авторско право за литературно, художествено
или научно произведение, включително кино-
филми и филми или магнетофонни записи и
други средства за възпроизводство на образ или
звук за радио- или телевизионно излъчване, на
всеки патент, търговска марка, чертеж или
модел, план, секретна формула или процес, или
за излъчване чрез сателит, кабел, оптичен ка-
бел или подобна технология, или за използва-
нето или правото на използване на промишле-
но, търговско или научно оборудване, или за
информация, отнасяща се до промишлен, тър-
говски или научен опит.
4. Разпоредбите на ал. 1 и 2 не се прилагат,
ако притежателят на авторските и лицензион-
ните възнаграждения, който е местно лице на
едната договаряща държава, извършва стопан-
ска дейност в другата договаряща държава, от
която произхождат авторските и лицензионни-
те възнаграждения, чрез място на стопанска
дейност, разположено там, или извършва в тази
друга държава независими лични услуги чрез
определена база, разположена там, и правото
или собствеността, във връзка с които се изпла-
щат авторските и лицензионните възнагражде-
ния, е действително свързано с такова място на
стопанска дейност или определена база. В та-
къв случай се прилагат съответно разпоредби-
те на чл. 7 или 14 съобразно случая.
5. Авторските и лицензионните възнаграж-
дения се считат за възникнали в едната догова-
ряща държава, когато платецът е местно лице
на тази държава. Когато обаче платецът на
авторските и лицензионните възнаграждения,
независимо дали е местно лице на едната дого-
варяща държава или не, притежава в едната
договаряща държава място на стопанска дей-
ност или определена база, с които правото или
собствеността, във връзка с които се изплащат
авторските и лицензионните възнаграждения,
е действително свързано, и тези авторски и ли-
цензионни възнаграждения са за сметка на та-
кова място на стопанска дейност или определе-
на база, то тогава ще се счита, че тези авторски
и лицензионни възнаграждения възникват в
държавата, в която се намира мястото на сто-
панска дейност или определената база.
6. Когато поради особените взаимоотноше-
ния  между платеца и притежателя или между
тях двамата и някое друго лице сумата на ав-
торските и лицензионните възнаграждения,
като се има предвид използването, правото или