Държавен вестник, бр. 60, 2020 г., стр. 83

БРОЙ  60	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  83  
ложения за промени в Наредба № 16-334 от 
2007 г. за топлоснабдяването. Представени са 
и становища от изпълнителния директор на 
„Топлофикация София“ – ЕАД, Столичния об-
щински съвет, Стоян Грозданов, от Сдружение 
„Асоциация на топлофикационните дружества 
в България“, изпълнителния директор на 
Българска национална асоциация „Активни 
потребители“, Федерацията на потребителите 
в България, Асоциацията на дружествата за 
топлинно счетоводство. Приложена е и таблица 
с предложения от обществено обсъждане на 
Наредбата от 05.2013 г. Изготвен е доклад от 
директора на дирекция „Сигурност на енерго-
снабдяването“ до министъра на икономиката 
и енергетиката, в който е отразено, че пред-
ложените изменения целят да регламентират 
възможност за активно участие на клиентите 
в сгради – етажна собственост, при избор на 
метод за определянето на топлинната енергия 
от сградната инсталация и изготвяне на ме-
сечна сметка с предвидима сума за отопление 
и топла вода. Други мотиви, съответстващи 
на изискването за съдържание по чл. 28, ал. 2 
от ЗНА, не са изложени.
Със Заповед № РД-16-1388 от 10.10.2013 г. 
министърът на икономиката и енергетиката 
е наредил за периода от 10 до 18 октомври 
2013 г. включително функциите на министър на 
икономиката и енергетиката да бъдат изпълня-
вани от г-жа Анна Янева, заместник-министър 
на икономиката и енергетиката с произтича-
щите от длъжността права, отговорности и 
задължения, като подписва всички докумен-
ти, подписвани от министър, включително и 
договорите, сключвани в Министерството на 
икономиката и енергетиката в този период. 
Със Заповед № РД-16-1426 от 16.10.2013 г., под- 
писана от Анна Янева – заместник-министър 
на икономиката и енергетиката, е издадена 
Наредба за изменение и допълнение на Наред-
ба № 16-334 от 2007 г. за топлоснабдяването 
и е наредено обнародването є в официалния 
раздел на „Държавен вестник“.
С оглед тези данни настоящият състав 
намира, че оспорените разпоредби, издадени 
с Наредба за изменение и допълнение на 
Наредба № 16-334 от 2007 г., обнародвани в 
ДВ, бр. 99 от 2013 г., са нищожни по следните 
съображения:
Съгласно чл. 76, ал. 1 от АПК норматив-
ните административни актове се издават от 
изрично овластени от Конституцията или закон 
органи, а според ал. 2 компетентността да се 
издават нормативни административни актове 
не може да се прехвърля. С тази разпоредба 
по общ начин се посочват компетентните да 
издават нормативни административни актове 
органи. Чрез препращането към Конституци-
ята и законите се утвърждава правилото, че 
уредените в глава V, раздел III на АПК актове 
имат вторичен, подзаконов характер. Те се 
издават по приложение на закона. За това е 
необходимо изрично нормативно овластяване 
кой орган е компетентен да регламентира 
по-подробно и конкретизира абстрактната 
уредба, като предвиди възможните въпроси, 
които могат да възникнат по повод и във 
връзка с нейното прилагане. Необходимо е 
тук да се подчертае, че коментираният текст 
преповтаря разпоредбите на чл. 2, ал. 1 и 2 
от ЗНА, който се прилага съгласно нарочната 
разпоредба на чл. 80 от АПК за неуредените 
в раздел III въпроси. При издаването на един 
нормативен административен акт следва да се 
съблюдават изискванията на Конституцията, 
както и разпоредбите на АПК и ЗНА. Кон-
ституцията изрично предвижда, че въз основа 
и в изпълнение на законите Министерският 
съвет приема постановления, разпореждания 
и решения, а с постановления се приемат пра-
вилници и наредби (чл. 114 от Конституцията). 
Министрите издават правилници, наредби, 
инструкции и заповеди (чл. 115 от Консти-
туцията). Чрез тези разпоредби лимитативно 
са посочени нормативните административни 
актове, които могат да издават тези органи, 
като конкретните хипотези се допълват в 
ЗНА. По този начин се предвижда специална 
компетентност относно субектите, съставящи 
акта, и това не е случайно – с нормативните 
актове се създават и формират правила за 
поведение. С тях се създават правни норми, 
поради което и в чл. 76, ал. 2 от АПК се въз-
произвежда нормата на чл. 2, ал. 2 от ЗНА, 
като изрично предвижда, че компетентността 
да се издават нормативни актове не може да 
се прехвърля.
Нормите на чл. 76, ал. 1 и 2 от АПК са 
императивни и съдържат изрична забрана 
компетентността на определените органи да 
бъде прехвърляна на други лица. След като 
нормотворческата дейност е предоставена 
изключително на Министерския съвет, отдел-
ните министри и ръководители на ведомства, 
пряко подчинени на Министерския съвет, 
правомощията им не могат да бъдат делеги-
рани или същите лица да бъдат замествани 
в тази им дейност от други органи и лица. 
Изброените органи могат да бъдат замества-
ни или да делегират свои права, ако това е 
изрично предвидено в закон, само относно 
осъществяването на отделни правомощия от 
административните им функции, но не и за 
издаването на подзаконови нормативни актове.
Предвид изложеното и с оглед разпоредбата 
на § 9 от ПЗР на наредбата, ред., ДВ, бр. 99 от 
2013 г., във връзка с чл. 125, ал. 3 от ЗЕ (ДВ, 
бр. 66 от 2013 г., в сила от 26.07.2013 г.), ком-
петентен орган, който може да издава, изменя, 
допълва или отменя оспорения подзаконов 
нормативен акт, е единствено министърът