Държавен вестник, бр. 27, 2002 г., стр. 12

С Т Р .  12
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  27
където:
В
е възвръщаемостта в лв.;
БВ— базата за определяне на възвръщаемост в
лв.;
НВ—нормата на възвръщаемост преди данъч-
но облагане.
(2) Базата за определяне на възвръщаемост-
та се изчислява по следната формула:
БВ = ДМА + ДНМА—РП дма—Ф да + ОК, лв.,
където:
ДМА
е балансовата стойност на дълготрай-
ните материални активи, свързани с
дейностите по производство, пренос
и разпределение на електрическа
енергия, лв.;
ДНМА— балансовата стойност на дълготрай-
ните нематериални активи, свързани
с дейностите по производство, пренос
и разпределение на електрическа
енергия, лв.;
РП дмасаразходите за придобиване на дълго-
трайни материални активи, свързани
с дейността на предприятието съглас-
но лицензията, лв.;
Ф да
—балансовата стойност на дълготрай-
ните активи, придобити за сметка на
приходи от финансирания, лв.;
ОК
—оборотният капитал, определен като
разлика между стойността на кратко-
трайните активи (без краткосрочни
инвестиции и разходи за бъдещи пе-
риоди) и стойността на краткосроч-
ните пасиви (без приходи за бъдещи
периоди) и отчитащ необходимостта
от средства за поддържане на задъл-
жителните запаси от горива, лв.
(3) Базата за определяне на възвръщаемост
на независимите производители по ал. 2 еже-
годно се намалява с процент, съответстващ на
процента на участие на всеки производител в
отварянето на пазара. ДКЕР може да определя
минимален процент на намаляване на базата за
определяне на възвръщаемостта с цел стиму-
лиране отварянето на пазара.
(4) Нормата на възвръщаемост се определя
по следната формула:
ПК
СК
ДЗ/100
НВ = HBпрк .
+НВск .
. (
+1),
 СК+ПК
СК+ПК
1—ДЗ/100
където:
НВ
е нормата на възвръщаемост преди да-
нъчно облагане;
НВ прк— нормата на възвръщаемост на привле-
чения капитал;
ПК
— привлеченият капитал, лв.;
НВ ск — нормата на възвръщаемост на собст-
вения капитал след данъчно облагане;
СК
— собственият капитал, лв.;
ДЗ
са общите данъчни задължения, %.
(5) Държавната комисия за енергийно регу-
лиране определя нормата на възвръщаемост на
собствения капитал въз основа на:
1. лихвения процент на дългосрочни държав-
ни ценни книжа плюс рискова премия, опреде-
лена така, че да съответства на преобладаваща-
та за страни и отрасли с подобен риск, и
2. условията, при които е осигурено финан-
сирането на дългосрочни инвестиционни про-
екти с общонационално значение.
(6) С цел изглаждане на различията в го-
дишните цени в рамките на регулаторния пери-
од нормата на възвръщаемост по години може
да бъде по-висока или по-ниска от определена-
та от ДКЕР за регулаторния период.
(7) Държавната комисия за енергийно регу-
лиране определя норма на възвръщаемост на
привлечения капитал, като:
1. одобрява структура на привлечения капи-
тал за регулаторния период;
2. определя лихвени равнища за привлече-
ния капитал така, че да съответстват на преоб-
ладаващите за подобни компании на съответ-
ните финансови пазари.
(8) При първоначално представяне от
енергийните предприятия на цените за утвър-
ждаване ДКЕР отчита съществуващата струк-
тура и лихвените равнища на привлечения
капитал.
Г л а в а  в т о р а
ЦЕНИ ПРИ ПРОДАЖБА НА ЕЛЕКТРИЧЕС-
КА ЕНЕРГИЯ ОТ НЕЗАВИСИМИ ПРОИЗВО-
ДИТЕЛИ
Раздел I
Общи положения
Чл. 9. Независимите производители, вклю-
чени в утвърдените от министъра на енергети-
ката и енергийните ресурси дългосрочни пла-
нове по чл. 9, ал. 2 от Закона за енергетиката и
енергийните ресурси (ЗЕЕЕ), продават на пре-
носното и/или на съответното разпределител-
но предприятие:
1. доставената активна електрическа енер-
гия, и/или
2. разполагаема мощност, и/или
3. допълнителни услуги.
Чл. 10. Преносното, съответно разпредели-
телното, предприятие изкупува разполагаема-
та мощност, която независимите производите-
ли по чл. 9 му предоставят, и я заплаща по пра-
вилата на глава втора, раздел II и по договоре-
ните процедури.
Чл. 11. (1) Общите плащания на преносното
или на разпределителното предприятие по до-
говор за продажба на електрическа енергия
представляват сума от:
1. плащания за активна енергия;
2. плащания за мощност;
3. плащания за допълнителни услуги;
4. допълнителни плащания.
(2) Плащанията по ал. 1 се основават на
ежечасово търговско измерване и сумиране на
показанията на търговските прибори за всички
места на доставка на електрическа енергия.