Държавен вестник, бр. 105, 2004 г., стр. 61

Б Р О Й  105
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  61
държава. Договаряща държава може по всяко
време да поиска консултация с държавата,
издаваща или заверяваща свидетелството, ако
счете, че застрахователят или гарантът, посо-
чен в свидетелството, няма финансови възмож-
ности да посрещне задълженията, наложени
от тази конвенция.
8. Всеки иск за обезщетение при щети от
замърсяване може да бъде отправен директно
срещу застрахователя или друго лице, осигуря-
ващо финансовото обезпечение на отговорност-
та на корабособственика, за щети от замърся-
ване. В такъв случай ответникът, дори ако ко-
рабособственикът няма право да ограничи сво-
ята отговорност в съответствие с алинея 2 на
член V, може да се ползва от ограниченията на
отговорността, предвидени в алинея 1 на член
V. Той може също да се ползва от защитата (без
банкрут или ликвидация на корабособствени-
ка), която самият корабособственик има право
да ползва. Освен това ответникът може да се
ползва от защита, когато щетите от замърсява-
нето са в резултат на преднамерено лошо уп-
равление на корабособственика, но ответникът
не може да ползва защита, на която е имал право
по време на делото на съда, повдигнато от ко-
рабособственика срещу него. Ответникът има
право във всички случаи да изиска подвеждане
под отговорност и на корабособственика при
завеждане на дело.
9. Всички суми от застраховката или от дру-
го финансово обезпечение, осигурени съгласно
алинея 1 на този член, трябва да бъдат достъп-
ни изключително за удовлетворяването на ис-
кове, предявени съгласно тази конвенция.
10. Договаряща държава не разрешава на
кораб, плаващ под нейно знаме, за който разпо-
редбите на този член се прилагат, да извършва
търговска дейност, освен в случаите, когато му
е издадено свидетелство в съответствие с али-
нея 2 или 12 на този член.
11. Съгласно условията на този член всяка
договаряща държава в националното си зако-
нодателство трябва да гарантира, че застра-
ховката или другото финансово обезпечение
до размера, определен в алинея 1 на този член,
е в сила за всеки кораб, независимо от място-
то на регистрация, влизащ или излизащ от
пристанище на нейната територия или прис-
тигащ във или напускащ морски терминал в
нейното териториално море, ако корабът дейс-
твително превозва товар повече от 2000 тона
нефт наливно.
12.  Ако не се поддържа застраховка или друго
финансово обезпечение за кораб, собственост
на договаряща държава, разпоредбите на този
член няма да се прилагат за него. Такъв кораб
обаче трябва да има свидетелство, издадено от
съответните власти на държавата на регистра-
ция, в което се декларира, че корабът е собстве-
ност на тази държава и отговорността на кора-
ба е покрита до размера, посочен в алинея 1 на
член V. Такова свидетелство трябва да се доб-
лижава колкото се може по-близо до образеца,
посочен в алинея 2 на този член.
Член VIII
Правата на обезщетение по тази конвенция
се погасяват, ако не бъде предявен иск по тази
конвенция, в срок до три години от датата на
нанасяне на щетата. Но в никакъв случай не
може да се предяви иск след изтичането на шест
години от датата на инцидента, в резултат на
който са възникнали щетите. Когато този ин-
цидент се състои от серия произшествия, шест-
годишният период започва да тече от датата на
първото произшествие.
Член IX
1. Когато инцидент е предизвикал щети от
замърсяване на територия, включваща терито-
риалното море или пространството, посочено в
член II, на една или повече договарящи държа-
ви или са били предприети превантивни мерки
за предотвратяване или намаляване на щетите
от замърсяване на такава територия, включва-
ща териториално море или пространството,
предявяване на искове за обезщетение могат да
се предприемат само в съдилищата на такава
договаряща държава или държави. Ответникът
трябва да бъде уведомен за всеки такъв иск в
разумен срок.
2. Всяка договаряща държава трябва да га-
рантира, че нейните съдилища  разполагат с
необходимата юрисдикция за разглеждане на
искове за обезщетение.
3. След създаване на фонда в съответствие с
член V съдилищата на държавата, в която е
създаден фондът, имат изключителната ком-
петентност да решават всички въпроси относ-
но съразмерното разделяне и разпределяне сред-
ствата на фонда.
Член X
1. Всяко решение на съд с юрисдикция съг-
ласно член IX, което подлежи на изпълнение в
държавата, където е постановено, когато пове-
че не подлежи на преглед по обичайния ред, се
признава във всяка договаряща държава с изк-
лючение на следните случаи:
а) решението на съда е получено чрез изма-
ма, или
b) ответникът не е бил уведомен в разумен
срок и не му е била дадена справедлива въз-
можност да изложи своите аргументи, защита
и позиция за повторно разглеждане.
2.  Решение на съда, признато съгласно али-
нея 1 на този член, се изпълнява във всяка до-
говаряща държава, ако са изпълнени формал-
ните изисквания в тази държава. Тези формал-
ни изисквания не трябва да допускат преразг-
леждане на делото по същество.