Държавен вестник, бр. 32, 2016 г., стр. 74

СТР.  74	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  32
изискването лекарственият продукт да се 
заплаща от обществен здравноосигурителен 
фонд в 5 от изброените 17 държави. Оспорената 
разпоредба явно е единствено ограничение 
(при спазване на останалите изисквания) за 
включване в Позитивния лекарствен списък. 
Но като се има предвид, че нито в справката, 
нито в доклада и в изложението на министъ-
ра на здравеопазването пред Министерския 
съвет на Република България не се съдържа 
обсъждане на преобладаващата част от въз-
раженията по съществото им, включително 
и в заседанието на Министерския съвет на 
Република България, се налага несъмнен извод 
за правилност на преценката на тричленния 
състав на ВАС, че относно чл. 29, ал. 1, т. 3 
от наредбата чл. 77 АПК не е спазен.
Не са налице твърдените нарушения на 
материалния закон, респ. че не е налице про-
тиворечие на оспорената разпоредба с норми 
от по-висока степен. Горният извод следва от 
съвкупния анализ на нормата на чл. 262, ал. 4 
ЗЛПХМ (в относимата редакция), регламенти-
раща подбирането на лекарствените продукти 
в Позитивния лекарствен списък съобразно 
доказателствата за ефикасност, терапевтична 
ефективност, безопасност и анализ на фармако-
икономически показатели, и тази на чл. 262, 
ал. 4 ЗЛПХМ, че Позитивният лекарствен 
списък включва лекарствени продукти съоб­
разно посочени там критерии, без в тях да 
фигурира изискването този лекарствен продукт 
да бъде включен в реимбурсната система на 
други държави, още по-малко на поне 5 от 
общо 17 други държави. Като се изключи 
несъщественият за предмета на делото тер-
мологичен спор дали това е критерий, или 
условие, същественото в случая е, че няма 
законово изискване този лекарствен продукт 
да бъде включен в реимбурсната система на 
поне 5 от другите посочени държави. Насто-
ящият състав намира за обосновани изводите 
на предходния, че горното условие препятства 
въвеждането на оригинални иновативни лекар-
ства на българския реимбурсен пазар – от една 
страна, като забавя достъпа до тези медика-
менти на лекарите и пациентите (до момента 
на приемането им от здравноосигурителни 
фондове в поне 5 от посочените 17 страни), 
а от друга, създава опасност от ограничава-
не и нарушаване на конкуренцията с оглед 
поставяне в по-благоприятно положение на 
производители на вече включени в списъка 
лекарства пред производителите на нови ле-
карства, което изключва стимулите за ценови 
отстъпки предвид липсата на конкуренция на 
нови лекарства за същите заболявания. А е 
известно, че липсата на конкуренция застра-
шава една от основните цели на реимбурс-
ната политика – за ефективно използване на 
публични средства, с оглед изключването на 
стимулите за ценови отстъпки за включените 
в Позитивния списък.
Тук следва да се посочи, че настоящият 
състав намира за неоснователно твърдението 
на първия касатор за допуснато нарушение 
по чл. 261а, ал. 5 ЗЛПХМ (нов – ДВ, бр. 60 
от 2011 г., в сила от 5.08.2011 г.; изм., бр. 102 
от 2012 г., в сила от 21.12.2012 г.), тъй като 
няма спор, че Министерският съвет по пред-
ложение на министъра на здравеопазването 
определя с наредба условията и правилата за 
регулиране на цените на лекарствените про-
дукти по ал. 1, за регулиране на пределните 
цени на отпусканите по лекарско предписание 
лекарствени продукти по ал. 2 при продаж-
бата им на дребно, както и условията и реда 
за регистриране на цените на лекарствените 
продукти, които се отпускат без лекарско 
предписание. От тази норма обаче не следва 
твърденият извод.
По следващото възражение в касационните 
жалби, по-пространно развито в тази на вто-
рия касатор, съдът намира за необходимо да 
посочи, че при съобразяване на чл. 52, ал. 1 
от Конституцията (регламентиращ правото 
на гражданите за здравно осигуряване, га-
рантиращо медицинска помощ и безплатно 
ползване на медицинско обслужване при 
условия и по ред, определени със закон) и 
Решение № 2 от 2007 г. на Конституционния 
съд (в което е посочено, че обхватът на здрав-
ното осигуряване не е неограничен и зависи 
от икономическото състояние на държавата, 
което се съобразява с бюджетните закони) и 
като съобрази целите и принципите на ЗЗ, 
ЗЗО, ЗЛПХМ за осигуряване на достатъчна 
своевременна и качествена медицинска помощ 
(чл. 2, т. 2, чл. 81, ал. 1 и ал. 2, т. 1, чл. 86, 
ал. 1, т. 3 ЗЗ), при съобразяване и в рамките 
на бюджетните възможности на НЗОК и МЗ 
(чл. 5, т. 9 ЗЗО) и чл. 82, ал. 5 ЗЗ, за реги-
стриране и осигуряване на лечебни продукти, 
които отговарят на изискванията на качество-
то, безопасност и ефективност (чл. 2, чл. 262, 
ал. 4 ЗЛПХМ). Настоящият състав намира за 
обоснован решаващия извод на тричленния, 
че оспорената разпоредба на чл. 29, ал. 1, т. 3 
от наредбата не съответства на посочените 
по-горе цели на ЗЗ, ЗЗО, ЗЛПХМ, защото 
създава предпоставки за забавяне включването 
в реимбурсната система на нови лекарствени 
средства до момента на включването им в 
поне 5 от изброените 17 страни и създава 
предпоставка за неефективно разходвания 
на публични средства с оглед ограничаване 
на конкуренцията между производителите 
на лекарства, включени в Позитивния ле-
карствен списък, и производителите на нови 
иновативни лекарствени средства за същите