Държавен вестник, бр. 109, 2002 г., стр. 24

С Т Р .  24
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  109
3.10. натриев хлорид;
3.11. нинхидрин;
3.12. петролеев етер, обхват на кипене  40—
60 °С;
3.13. норлеуцин или други съединения, които
могат да се използват като вътрешни еталони;
3.14. газообразен азот (< 10 ppm кислород);
3.15. 1-октанол;
3.16. аминокиселини:
3.16.1. Еталонни субстанции. Чисти съеди-
нения, несъдържащи вода от кристализация.
Изсушава се под вакуум над Р2О5 или Н2SО4
една седмица преди употреба;
3.16.2. Цистеинова киселина;
3.16.3. метионин сулфон.
3.17. Разтвор на натриев хидроокис, с = 7,5
mol/l:
Разтварят се 300 g NaOH (3.5) във вода и се
долива до 1 l.
3.18. Разтвор на натриев хидроксид, с = 1
mol/l:
Разтварят се 40 g NaOH (3.5) във вода и се
долива до 1 l.
3.19.Разтвор на мравчена киселина-фенол:
Смесват се 889 g мравчена киселина (3.2) с
111 g вода и се добавят 4,73 g фенол (3.3).
3.20. Хидролизна смес, с = 6 mol НСl / l, съ-
държаща 1 g фенол/l:
Добавя се 1 g фенол (3.3) към 492 ml HCl (3.7)
и се допълва до 1 l с вода.
3.21. Екстракционна смес с 0,1 mol HCl / l,
съдържаща 2% тиодигликол:
Вземат се 8,2 mg HCl (3.7), разреждат се с
приблизително 900 ml вода, добавят се 20 ml
тиодигликол (3.9) и се долива до 1 l с вода (не се
смесват 3.7 и 3.9 пряко).
3.22.5-сулфосалицилова киселина, с = 6%:
Разтварят се 60 g  5-сулфосалицилова кисе-
лина (3.6) във вода и се долива до 1 l с вода.
3.23.Окислителна смес (пероксимравчена
киселина-фенол):
Смесват се 0,5 ml водороден прекис (3.1) с
4,5 ml разтвор на мравчена киселина-фенол
(3.19) в малка бехерова чаша. Инкубира се (тер-
мостатира се) при 20—30 °С в продължение на
1 h, за да се образува пероксимравчена кисели-
на, след това се охлажда в ледена баня (15 min)
преди добавянето към пробата.
Внимание! Да се избягва контакт с кожата и
да се носи защитно облекло.
3.24.Цитратен буфер, с = 0,2 mol Na+/l, рН
2,20:
Разтварят се 19,61 g натриев цитрат (3.8), 5
ml тиодигликол (3.9), 1 g фенол (3.3) и 16,50 ml
HCl (3.7) в приблизително 800 ml вода. Кориги-
ра се  рН на 2,20. Долива се до 1 l с вода.
3.25.Отмиващи буфери, приготвени съглас-
но условията на използвания анализатор (4.9).
3.26.Нинхидрин реагент, приготвени съглас-
но условията на използвания анализатор (4.9).
3.27.Еталонни разтвори на аминокиселини.
Тези разтвори се съхраняват при температури
под 5 °С.
3.27.1. Изходен еталонен разтвор на амино-
киселини (3.16.1)—с = 2,5 µmol/ml  за всяка в
солна киселина.
3.27.2. Изходен еталонен разтвор на цистеи-
нова киселина и метионин сулфон—с = 1,25µ
mol/ml.
Разтварят се 0,2115 g цистеинова киселина
(3.16.2) и 0,2265 g метионин сулфон (3.16.3) в
цитратен буфер (3.24) в мерителна обемна кол-
ба 1 l и се допълва до отметката с цитратен
буфер. Съхранява се под 5 °С не по-дълго от 12
месеца. Този разтвор не се използва, ако стан-
дартният изходен разтвор (3.27.1) съдържа
цистеинова киселина и метионин сулфон.
3.27.3. Изходен еталонен разтвор на вътрешен
еталон, например норлеуцин—с = 20 µmol/ml.
Разтварят се 0,6560 g норлеуцин (3.13) в цит-
ратен буфер (3.24) в мерителна обемна колба и
се доливат до 250 ml с цитратен буфер. Съхраня-
ва се под 5 °С не по-дълго от 6 месеца.
3.27.4. Калибриращ разтвор на еталонни
аминокиселини за използване с хидролизати—
с = 5 nmol/50 µl на цистеинова киселина и мети-
онин сулфон и с = 10 nmol/50 µl на другите ами-
нокиселини.
Разтварят се 2,2 g натриев хлорид (3.10) в
бехерова чаша 100 ml с 30 ml  буферен цитратен
разтвор (3.24). Добавят се 4,00 ml изходен ета-
лонен разтвор на аминокиселини (3.27.1), 4,00
ml изходен еталонен разтвор на цистеинова
киселина и метионин сулфон (3.27.2) и ако се
използва, 0,50 ml изходен еталонен разтвор с
вътрешен стандарт (3.27.3). Коригира се рН до
2,20 с натриев хидроокис (3.18).
Количествено се прехвърля  в мерителна
обемна колба 50 ml  и се долива до отметката с
цитратен буфер (3.24) и се смесва.
Съхранява се при температура под 5 °С не
по-дълго от 3 месеца.
Виж също наблюдения  9.1.
3.27.5. Калибриран разтвор на еталонни ами-
нокиселини за използване с хидролизати, при-
готвени съгласно 5.3.3.1 и за използване с екс-
тракти (5.2). Калибрираният разтвор се приготвя
съгласно 3.27.4, като се пропуска натриевият
хлорид.
Съхранява се при температура под 5 °С не
по-дълго от 3 месеца.
4. Апаратура
4.1. Колба с кръгло дъно 100 или 250 ml  с
обратен хладник.
4.2. Флакон от боросиликатно стъкло 100 ml
с винтова тапа с гумен/тефлонов уплътнител
(напр. Duran, Schott) за използване в пещ.
4.3. Пещ с изкуствена вентилация и регула-
тор на температурата с точност над ± 2 °С.
4.4. рН-метър (с градуиране на три знака след
десетичната запетая).
4.5. Мембранен филтър (диаметър на отво-
рите 0,2 µm).
4.6. Центрофуга.