Държавен вестник, бр. 58, 2006 г., стр. 49

Б Р О Й  58
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  49
тоспособност с чужда помощ и тези под 16-
годишна възраст между 50 и 100 на сто намале-
на работоспособност с чужда помощ, което за-
конът в разпоредбите на чл. 2, т. 1 и § 1, т. 1
ЗИХУ не допуска. По т. 2 на чл. 26, ал. 1 ППЗИ-
ХУ без право да получат месечна добавка оста-
ват децата от 16- до 18-годишна възраст и тези
с над 71 до 100 на сто трайно намалена възмож-
ност за социална адаптация, което е в наруше-
ние на цитираните разпоредби на ЗИХУ.
Незаконосъобразна в атакуваната є част е и
разпоредбата на чл. 27, ал. 1 ППЗИХУ. С нея е
предвидено правото да получат месечна добав-
ка за обучение в размер 20 на сто от гарантира-
ния минимален доход деца с трайно намалена
възможност за социална адаптация и лица със
71 и над 71 на сто трайно намалена работоспо-
собност, които имат потребности от придоби-
ване на допълнителни знания и умения чрез раз-
лични форми на обучение извън заложените в
системата на общообразователната подготов-
ка. В тази си редакция разпоредбата на чл. 27,
ал. 1 ППЗИХУ изключва от правото да полу-
чат месечна добавка за обучение лицата с меж-
ду 50 и 70 на сто трайно намалена работоспо-
собност, имащи потребности от придобиване
на допълнителни знания и умения чрез различ-
ни форми на обучение извън заложените в сис-
темата на общообразователната подготовка.
В нарушение на § 1, т. 2 ЗИХУ е и нормата на
чл. 28, ал. 1, т. 1 и 2 ППЗИХУ. Със същите е
предвидено право на добавка за балнеолечение
и рехабилитационни услуги веднъж годишно
само за лица с трайни увреждания с над 90 на
сто трайно намалена работоспособност и за деца
до 16-годишна възраст с трайно намалена въз-
можност за социална адаптация. По силата на
т. 1 на цитираната разпоредба извън прилож-
ното поле на нормата да получат такава добав-
ка остават лицата с трайни увреждания между
50 и 90 на сто трайно намалена работоспособ-
ност и деца между 16- и 18-годишна възраст с
трайно намалена възможност за социална адап-
тация, което законът не допуска.
В нарушение на § 1, т. 2 ЗИХУ е и разпоред-
бата на чл. 29 ППЗИХУ. По така съществува-
щата редакция право да получат месечна до-
бавка за диетично хранене и лекарствени про-
дукти в размер 15 на сто от гарантирания мини-
мален доход се предоставя само на деца с трай-
но намалена възможност за социална адапта-
ция и на лица със 71 и над 71 на сто трайно
намалена работоспособност. Извън обхвата на
нормата остават лицата с трайно намалена ра-
ботоспособност между 50 и 70 на сто. Нормата
не създава еднакви условия за всички лица с
такива увреждания да получат този размер на
месечна добавка при посочената в закона сте-
пен на трайно увреждане.
Аналогично е положението и с чл. 30 и
чл. 31, ал. 1 ППЗИХУ относно правото за по-
лучаване на месечна добавка в определения от
наредбата размер за достъпна информация на
лица с трайни слухови или зрителни уврежда-
ния и за задоволяване на основни жизнени пот-
ребности—наем на общинско жилище. В хипо-
тезата на чл. 30 ППЗИХУ това право е предос-
тавено само на лицата с трайни слухови или
зрителни увреждания с намалена работоспо-
собност в границите от 71 и над 71 на сто или
на деца с трайно намалена възможност за со-
циална адаптация. От това право са лишени
лицата с трайни слухови или зрителни увреж-
дания с намалена работоспособност между 50
и 70 на сто, независимо от това, че са лица с
трайно увреждане на здравето по смисъла на
§ 1, т. 2 ЗИХУ. По чл. 31, ал. 1 ППЗИХУ пра-
вото да получат месечна добавка за задоволя-
ване на основни жизнени потребности—наем
на общинско жилище, се предоставя само на
самотни лица с трайни увреждания със 71 и
над 71 на сто намалена работоспособност.
Извън обхвата на разпоредбата остават самот-
ните лица с трайни увреждания между 50 и 70
на сто намалена работоспособност. По същес-
тво по силата на тази разпоредба по този кри-
терии се въвежда дискриминация спрямо не-
малка част от самотните хора в границите
между 50 и 70 на сто намалена работоспособ-
ност, което законът забранява.
С оглед изложеното по-горе Върховният
административен съд, петчленен състав, счита,
че цитираните разпоредби от Правилника за
прилагане на Закона за интеграция на хора с
увреждания противоречат на целта по чл. 2, т. 1
от закона, на разпоредбата на § 1, т. 2 ЗИХУ и
на чл. 42, ал. 1 ЗИХУ, предоставяща принцип-
ната възможност за всяко лице с трайно увреж-
дане по смисъла на закона да получи право на
месечна добавка за социална интеграция, съоб-
разена с вида и степента на увреждането и ин-
дивидуалните потребности на увреденото лице.
Касае се до противоречие на подзаконови раз-
поредби с норми от по-висок ранг, което в съот-
ветствие с разпоредбата на чл. 15, ал. 1 ЗНА на-
лага отмяната им.
Не се споделят възраженията на процесуал-
ния представител на Министерския съвет, че
отмяната на разпоредбите на Правилника за
прилагане на Закона за интеграция на лицата с
увреждане в атакуваната им част би поставило
в неравностойно положение хората с най-теж-
ка степен на увреждане на здравето в сравнение
с тези с по-лека степен на увреждания.
 Законът за интеграция на хората с увреж-
дания предоставя принципна възможност за
получаване на месечна добавка за социална
интеграция на всички хора с трайни уврежда-
ния. Тази възможност влиза в действие при
кумулативното наличие на предпоставките по
§ 1, т. 2 ЗИХУ и чл. 42, ал. 1 ЗИХУ. Конкрет-
ният размер на добавката ще бъде определен
съобразно вида и степента на увреждането и
индивидуалните потребности на увреденото