Държавен вестник, бр. 21, 2004 г., стр. 47

Б Р О Й  21
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  47
В българския език глаголът “публикувам”
се употребява в смисъл “давам гласност чрез
печата; обявявам, довеждам нещо до всеобщо
знание”. В същия смисъл се употребява и гла-
голът “обнародвам”. Следователно изразена-
та в чл. 5, ал. 5 от Конституцията и в чл. 37,
ал. 1 ЗНА воля на законодателя е норматив-
ните актове, в т.ч. и тези на министрите, да се
довеждат до всеобщо знание чрез публикува-
нето им в “Държавен вестник”. Публикуване-
то на акта е началният момент, от който този
акт произвежда действие (така Решение № 9
от 20.VI.1996 г. по конст. дело № 9 от 1996 г.
на КС). Затова нормативен административен
акт, който не е обнародван в “Държавен вес-
тник”, няма правно действие. Той е недовър-
шен административен акт. Тук възниква въп-
росът, в какво се изразява липсата на довър-
шеност—в неспазване на установената форма
или в неизвършването на част от предписани-
те със закона процесуални действия по изда-
ването на акта.
В своята константна досега практика Вър-
ховният административен съд приема, че не-
обнародването на нормативен администрати-
вен акт е неизпълнение на законоустановена-
та процедура по издаването му и е отменител-
но основание по чл. 12, т. 3 ЗВАС (Решение
№ 10271 от 18.XI.2002 г. по адм. дело № 7742
от 2002 г.—ДВ, бр. 111 от 2002 г.; решение
№ 145 от 12.I.2004 г. по адм. дело № 7322 от
2003 г.—ДВ, бр. 5 от 2004 г.). Настоящият пет-
членен състав на Върховния администрати-
вен съд счита, че няма основание тази прак-
тика да бъде изоставена. Формата на адми-
нистративния акт е начин за външно изразя-
ване на съдържащото се в него волеизявле-
ние, а едно волеизявление може да бъде изра-
зено или писмено, или устно, или чрез конк-
лудентни действия. Чрез обнародването на
нормативния административен акт не се из-
разяват съдържащите се в него волеизявле-
ния, а те се довеждат до знанието на правните
субекти (т.е. до всеобщо знание). Обнародва-
нето обаче е елемент от предписаната от Кон-
ституцията (чл. 5, ал. 5) и от Закона за норма-
тивните актове (чл. 37, ал. 1) процедура по
издаването на нормативни административни
актове на министри и неизпълнението му е
съществено нарушение на тези процесуални
правила, защото е пречка актът да произведе
правно действие. Затова необнародването в
“Държавен вестник” на един нормативен ад-
министративен акт на министър е порок по
смисъла на чл. 12, т. 3 ЗВАС—нарушени са съ-
ществено посочените по-горе административ-
нопроизводствени правила за издаването му.
Поначало този порок води до унищожае-
мост на акта, затова необнародван нормати-
вен административен акт може да бъде сани-
ран чрез незабавното му обнародване в “Дър-
жавен вестник”—така, както всеки недовър-
шен административен акт може да бъде до-
вършен от неговия автор.
Необнародваният нормативен администра-
тивен акт не произвежда целеното с неговото
издаване правно действие и затова, ако бъде
приложен, преди да бъде публикуван, ще е на-
лице незаконно действие, извършено без нор-
мативно основание (при липсващо нормативно
основание). Но приложеният необнародван
нормативен административен акт създава не-
желана от правния ред и опасна привидност, че
той има правно действие и валидно регулира
съответните обществени отношения. Затова в
този случай допуснатото нарушение на адми-
нистративнопроизводствените правила за изда-
ването му—липсата на обнародване—вече е
особено съществено и такъв нормативен адми-
нистративен акт (необнародван, но приложен)
е нищожен. Обявяването на неговата нищож-
ност (чл. 29 ЗВАС) има за последица невъзмож-
ността този акт да бъде саниран чрез последва-
що обнародване, защото нищожността, като
порок на административните актове, не може
да бъде санирана.
Обсъжданата наредба е нищожен нормати-
вен акт и поради липса на компетентност на
министъра на отбраната.
Нормативният административен акт е под-
законов акт—той се издава по силата на зако-
нова делегация. Наредба се издава за прилага-
не на отделни разпоредби или други подразде-
ления на нормативен акт от по-висока степен—
чл. 7, ал. 2 ЗНА. По-високият по степен норма-
тивен акт определя административния орган,
който следва да издаде наредбата по неговото
прилагане. В случая обаче обжалваната наред-
ба е издадена от министъра на отбраната без
такова овластяване. Поради това тя е и адми-
нистративен акт, издаден при липса на компе-
тентност. Административен акт, издаден от не-
компетентен по материя орган, е винаги нищо-
жен. С оглед на този порок обжалваната наред-
ба е нищожна и тази нищожност следва да бъде
прогласена.
Водим от изложените мотиви и на основа-
ние чл. 29 ЗВАС, Върховният административен
съд, петчленен състав,
Р Е Ш И :
Обявява нищожността на Наредбата за ор-
ганизацията на видовете плащания на военнос-
лужещите от поделенията на бюджетна издръж-
ка от системата на Министерството на отбра-
ната, обявена със заповед № ОХ-404 от
30.Х.1996 г. на министъра на отбраната.
Решението не подлежи на обжалване и вли-
за в сила от деня на обнародването му в “Дър-
жавен вестник”.
И.д. председател: Светла Петкова
12656