Държавен вестник, бр. 79, 2016 г., стр. 3

БРОЙ  79	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  3  
ПРЕЗИДЕНТ 
НА РЕПУБЛИКАТА
УКАЗ № 310
На основание чл. 100, ал. 2 от Консти­
туцията на Република България и чл. 19, 
т. 4, чл. 146, т. 1 и чл. 162, т. 1 от Закона за 
отбраната и въоръжените сили на Републи­
ка България във връзка с подаден рапорт
П О С Т А Н О В Я В А М :
Освобождавам генерал-майор Златко 
Тонев Златев от длъжността заместник-
командващ на Съвместното командване на 
силите и от военна служба.
Изпълнението на указа възлагам на ми­
нистъра на отбраната.
Издаден в София на 27 септември 2016 г.
Президент на републиката: 
Росен Плевнелиев
Министър-председател: 
Бойко Борисов
Подпечатан с държавния печат.
Министър на правосъдието:
Екатерина Захариева 
7973
УКАЗ № 317
На основание чл. 98, т. 1 от Конституцията 
на Република България във връзка с чл. 463, 
ал. 5 от Изборния кодекс
П О С Т А Н О В Я В А М :
Насрочвам частичен избор за кмет на 
кметство Генерал Киселово, община Вълчи 
дол, област Варна, на 11 декември 2016 г.
Издаден в София на 29 септември 2016 г.
Президент на републиката: 
Росен Плевнелиев
Подпечатан с държавния печат.
Министър на правосъдието:
Екатерина Захариева 
7974
КОНСТИТУЦИОНЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 10 
от 29 септември 2016 г.
по конституционно дело № 3 от 2016 г.
Конституционният съд в състав: Борис Вел­
чев – председател, членове: Цанка Цанкова, 
Стефка Стоева, Румен Ненков, Кети Маркова, 
Анастас Анастасов, Гроздан Илиев, Мариана 
Карагьозова-Финкова, Константин Пенчев, 
Филип Димитров, Таня Райковска, при участи­
ето на секретар-протоколиста Росица Симова 
разгледа в закрито заседание на 29 септември 
2016 г. конституционно дело № 3/2016 г., док­
ладвано от съдията Таня Райковска.
Производството е по чл. 149, ал. 1, т. 2, 
предл. 1 от Конституцията на Република 
България.
Делото е образувано на 3.02.2016 г. по ис­
кане на омбудсмана на Република България 
на основание чл. 150, ал. 3 от Конституцията.
Конституционният съд е сезиран да устано­
ви противоконституционност на разпоредбите 
на чл. 78, ал. 8 от Гражданския процесуален 
кодекс (ГПК) (обн., ДВ, бр. 59 от 20.07.2007 г.; 
посл. изм., бр. 43 от 7.06. 2016 г.) и на чл. 161, 
ал. 1, изр. 3 от Данъчно-осигурителния про­
цесуален кодекс (ДОПК) (обн., ДВ, бр. 105 от 
29.12.2005 г.; посл. доп., бр. 62 от 9.08.2016 г.).
Според омбудсмана оспорените разпоредби 
противоречат на основни начала на Консти­
туцията – на принципа на правовата държава 
(чл. 4, ал. 1), на принципа за неприкоснове­
ност на частната собственост (чл. 17, ал. 3), 
на принципа за еднакви правни условия за 
стопанска дейност (чл. 19, ал. 2) и нарушават 
принципа за равенство на страните в съдебния 
процес (чл. 121, ал. 1). 
В искането се твърди, че чл. 78, ал. 8 
ГПК и чл. 161, ал. 1, изр. 3 ДОПК създават 
привилегирован режим за определени субек­
ти – администрации, юридически лица и 
еднолични търговци, които са защитавани 
от юрисконсулти, като ги поставят в по-бла­
гоприятно положение в сравнение с други 
лица – граждани и юридически лица, които 
нямат назначени юрисконсулти, и се позволява 
на тези привилегировани лица да претендират, 
и да им бъдат присъдени разноски в съдебните 
производства, които те не са направили. 
Застъпва се разбирането, че създадената 
с нищо неоправдана привилегия в полза на 
по-силни икономически субекти от гражда­
ните косвено възпира последните да търсят 
съдебна защита на правата си – резултат, 
който, според сезиращия орган, представлява 
и отказ от правосъдие.
Вносителят се аргументира, че юрискон­
султът е служител на трудов договор при съ­
ответната страна и за изпълнение на трудова 
функция му се дължи трудово възнаграждение, 
което няма никаква връзка със стойността на 
предмета на делото (цената на иска) и не е 
пропорционално по стойност с тази величина. 
Поддържа се, че работодателят не заплаща на 
юрисконсулта възнаграждение като на адвокат 
и че присъждането в съдебно производство 
на юрисконсултско възнаграждение предста­
влява възстановяване на разходи, които не 
са направени и не могат да бъдат направени, 
което според сезиращия орган влиза в проти­
воречие с принципа за присъждане единствено 
на направени и доказани разходи и води до 
неоснователно обогатяване на страната, която 
е била защитавана от юрисконсулт.