Държавен вестник, бр. 30, 2021 г., стр. 2

СТР.  2	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  30
ОФИЦИАЛЕН РАЗДЕЛ
ПРЕЗИДЕНТ
НА РЕПУБЛИКАТА
УКАЗ № 108
На основание чл. 98, т. 8 от Конституцията 
на Република България
П О С Т А Н О В Я В А М :
Награждавам проф. д-р Петко Ненков 
Салчев с орден „Св. св. Кирил и Методий“ 
огърлие за изключителните му заслуги за 
развитието на системата на здравеопазването 
в Република България.
Издаден в София на 6 април 2021 г.
Президент на Републиката: 
Румен Радев
Министър-председател:
Бойко Борисов
Подпечатан с държавния печат.
Министър на правосъдието:
Десислава Ахладова
2210
КОНСТИТУЦИОНЕН СЪД
ОПРЕДЕЛЕНИЕ № 1 
от 30 март 2021 г.
по конституционно дело № 2 от 2021 г.
Конституционният съд в състав: председа­
тел: Борис Велчев, членове: Георги Ангелов, 
Анастас Анастасов, Гроздан Илиев, Мариана 
Карагьозова-Финкова, Константин Пенчев, 
Филип Димитров, Таня Райковска, Надежда 
Джелепова, Павлина Панова, Атанас Семов, 
Красимир Влахов, при участието на секре­
тар-протоколиста Росица Симова разгледа 
в закрито заседание на 30 март 2021 г. кон­
ституционно дело № 2/2021 г., докладвано от 
съдия Таня Райковска.
Производството е по чл. 149, ал. 1, т. 2 
от Конституцията на Република България 
(Конституцията) във фазата по допустимост 
на искането по реда на чл. 19, ал. 1 от Закона 
за Конституционен съд (ЗКС).
Делото е образувано на 1.02.2021 г. по ис­
кане на Висшия адвокатски съвет (ВАдвС) 
за установяване на противоконституционност 
на чл. 4, т. 15, чл. 101, ал. 4, изречение второ, 
чл. 103, ал. 8 и чл. 73, ал. 3, изречение второ 
от Закона за мерките срещу изпирането на 
пари (ЗМИП) (обн., ДВ, бр. 27 от 27.03.2018 г.; 
посл. изм. и доп., бр. 21 от 12.03.2021 г.).
Вносителят излага подробно съображенията 
си в подкрепа на твърдените противоречия на 
оспорените разпоредби с чл. 4, ал. 1, чл. 30, 
ал. 5, чл. 34, 56 и 134 от Конституцията. 
В искането се поддържа, че разпоредбата 
на чл. 4, т. 15 ЗМИП противоречи на изиск­
ването за пропорционалност, съразмерност и 
забрана за прекомерност, които са елементи 
от принципа на правовата държава. Според 
ВАдвС задълженията, предвидени в ЗМИП, 
насочени към адвокатите, имат „непропорцио­
нален превес“ над конституционно защитени и 
гарантирани ценности и права, и по-специално 
независимостта на адвокатурата, гарантирана 
в чл. 134 от Конституцията, правото на защита 
и доверителните отношения между адвокат и 
клиент. Твърди се също, че в разрез с нормата 
на чл. 30, ал. 5 от Конституцията на адвоката 
се вменява задължение за разкриване на ин­
формация, включително и предоставена при 
даване на консултация.
По отношение на разпоредбите на чл. 101, 
ал. 4, изречение второ и чл. 103, ал. 8 ЗМИП 
се сочи, че както задължаването на адвока­
турата да приеме единни вътрешни правила 
за контрол и предотвратяване на изпирането 
на пари и финансирането на тероризма, така 
и възможността държавата чрез органите на 
Държавна агенция „Национална сигурност“ да 
се намесва в тях накърняват независимостта на 
адвокатурата, свободата и самоуправлението є. 
В подкрепа на твърдението за противо­
конституционност на чл. 73, ал. 3, изречение 
второ ЗМИП вносителят поддържа, че с тази 
разпоредба в разрез с принципа на правовата 
държава се изземват компетенции на граж­
данските съдилища за сметка на специализи­
рания наказателен съд, като няма установен 
„обективен критерий, който да предполага 
нееднаквия достъп до съд на лицата освен 
служебното качество на субекта, направил 
искането, а именно дали това е прокурор, 
или специализиран наказателен прокурор“.
Конституционният съд, за да се произне­
се по допустимостта на искането, съобрази 
следното:
С петата поправка на Конституцията (ДВ, 
бр. 100 от 2015 г.) ВАдвС бе включен сред 
субектите, които могат да сезират Конститу­
ционния съд. Видно от мотивите към проек­
та на Закона за изменение и допълнение на 
Конституцията (554-01-144/24.07.2015 г.) „това 
конституционно разрешение в значителна 
степен гарантира статуса на адвокатурата, 
въведен с чл. 134 от Конституцията, като в 
същото време създава допълнителни гаранции 
за правата и свободите на гражданите. По 
този начин се създава възможност за непряка 
конституционна жалба на гражданите, докол­
кото адвокатурата чрез нейния представителен 
орган може да селектира най-често срещаните 
в практиката и типични случаи на нарушаване 
на правата и свободите и именно тази група 
случаи да стигат до Конституционния съд.