Държавен вестник, бр. 105, 2016 г., стр. 3

БРОЙ  105	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  3  
най-малко същите минимални условия на 
работа, каквито са установени за работници-
те и служителите, изпълняващи същата или 
сходна работа в Република България. 
(6) Когато в съответствие с изискванията 
на ал. 5 работодателят по ал. 1, т. 2 и пред-
приятието, което осигурява временна работа 
по ал. 2, т. 2, не осигурят основно трудово 
възнаграждение в размер най-малко на мини-
малната работна заплата, установена за стра-
ната, и/или най-малко на минималния размер 
на допълнителните трудови възнаграждения 
за извънреден и нощен труд, работникът или 
служителят има право на: 
1. неизплатените трудови възнаграждения, 
които са дължими при спазване на условията 
на ал. 5;
2. обезщетения или други вземания, свър-
зани с трудовото правоотношение, дължими 
по закон;
3. възстановяване на неправомерно удър-
жани от трудовото възнаграждение данъци 
и/или осигурителни вноски;
4. възстановяване на прекомерно високи 
разходи спрямо трудовото възнаграждение 
или качеството на настаняването, удържани 
от трудовото възнаграждение на работника 
или служителя за предоставено от работода-
теля настаняване.
(7) Работник или служител, който е предя-
вил иск поради неспазване на минималните 
условия на работа по ал. 4 или 5, не може да 
се третира неблагоприятно от работодателя 
на това основание.
(8) Условията и редът за командироване и 
изпращане по ал. 1 и 2 се определят с наредба 
на Министерския съвет.“
§ 4. В чл. 127, ал. 4 се правят следните 
изменения:
1. В текста преди т. 1 думата „изпрати“ се 
заменя с „командирова“.
2. В т. 3 думата „изпращането“ се заменя 
с „командироването“.
§ 5. В чл. 128б се правят следните изме-
нения и допълнения:
1. Създава се нова ал. 3:
„(3) Част от документите по ал. 2 могат 
да бъдат създавани и съхранявани като елек-
тронни документи. Видът и изискванията за 
създаването и съхраняването им се определят 
с акт на Министерския съвет.“
2. Досегашната ал. 3 става ал. 4.
§ 6. В чл. 154 се правят следните изменения 
и допълнения:
1. Създава се нова ал. 2:
„(2) Когато официалните празници по ал. 1, 
с изключение на Великденските празници, 
съвпадат със събота и/или неделя, първият 
или първите два работни дни след тях са 
неприсъствени.“
2. Досегашната ал. 2 става ал. 3 и се из-
меня така:
„(3) Министерският съвет може да обявява 
еднократно и други дни за неприсъствени за 
оказване на обществена почит към важни 
исторически, политически, културни или 
други особено значими събития, както и дни 
за честване на определени професии и за 
оказване на признателност.“
§ 7. В чл. 187 се правят следните изменения 
и допълнения:
1. Досегашният текст става ал. 1.
2. Създава се ал. 2:
„(2) Подаването на съобщение до Коми-
сията за финансов надзор за нарушение на 
Закона за прилагане на мерките срещу пазарни 
злоупотреби с финансови инструменти, на 
Регламент (ЕС) № 596/2014 на Европейския 
парламент и на Съвета от 16 април 2014 г. 
относно пазарната злоупотреба (Регламент 
относно пазарната злоупотреба) и за отмяна 
на Директива 2003/6/ЕО на Европейския 
парламент и на Съвета и директиви 2003/124/
ЕО, 2003/125/ЕО и 2004/72/ЕО на Комисията 
(OB, L 173/1 от 12 юни 2014 г.), на Регламент 
(ЕС) № 909/2014 на Европейския парламент 
и на Съвета от 23 юли 2014 г. за подобряване 
на сетълмента на ценни книжа в Европейския 
съюз и за централните депозитари на ценни 
книжа, както и за изменение на директиви 
98/26/ЕО и 2014/65/ЕС и Регламент (ЕС) 
№ 236/2012 (OB, L 257/1 от 28 август 2014 г.) 
или на актове по прилагането им, от работник 
или служител не е нарушение по ал. 1, т. 8, 
освен в случаите, когато същият умишлено 
съобщи невярна информация.“
§ 8. В чл. 215 се правят следните изменения 
и допълнения:
1. Досегашният текст става ал. 1 и в нея 
след думата „командироване“ се добавя „по 
чл. 121, ал. 1“.
2. Създава се ал. 2:
„(2) При командироване по чл. 121а, ал. 1, 
т. 1 и при изпращане по чл. 121а, ал. 2, т. 1 
работникът или служителят има право да полу-
чи освен брутното си трудово възнаграждение 
още и пътни пари при условия, определени в 
наредбата по чл. 121а, ал. 8.“
§ 9. В чл. 357 се създава ал. 4:
„(4) Трудови са и споровете между работни-
ците или служителите, които са или са били 
командировани или изпратени на територията 
на Република България по чл. 121а, ал. 1, т. 2 
и ал. 2, т. 2, и техния работодател в случаите, 
когато са претърпели вреди поради неспазва-
не на условията на работа по чл. 121а, ал. 5, 
включително след прекратяването на трудо-
вото правоотношение. Когато работодателят 
е подизпълнител, исковете за неизплатените 
на работника или служителя минимални 
възнаграждения могат да се предявяват и 
срещу изпълнителя, на който работодателят 
е пряк подизпълнител, или солидарно срещу 
работодателя и изпълнителя. Отговорността