Държавен вестник, бр. 51, 2013 г., стр. 11

БРОЙ  51	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  11  
разгледа специално възможността да сключи 
споразумения или да направи уговорки за 
подялба на това имущество с други страни, 
като обичайна практика или за всеки кон-
кретен случай, в съответствие с вътрешното 
си право или административни процедури.
Член 26 – Право на изпълнение и 
максимален размер на конфискация
1. Молбата за конфискация, отправена съ-
гласно чл. 23 и чл. 24, не засяга правото на 
молещата страна да изпълни сама решението 
за конфискация.
2. Нищо в тази Конвенция не може да бъде 
тълкувано като разрешение общата стойност 
на конфискацията да надвишава паричната 
сума, уточнена в решението за конфискация. 
Ако страна установи, че това би могло да 
се случи, заинтересованите страни започват 
консултации за избягване на такъв резултат.
Член 27 – Лишаване от свобода 
Замолената страна не може да налага ли-
шаване от свобода или каквито и да е други 
мерки, ограничаващи свободата на лице, в 
резултат на молба съгласно чл. 23, ако моле-
щата страна е уточнила това в молбата си.
Раздел 5 – Отказ и отлагане на  
сътрудничество 
Член 28 – Основания за отказ 
1. Сътрудничество по реда на тази глава 
може да бъде отказано, ако:
a) исканото действие противоречи на ос-
новните принципи на правната система на 
замолената страна; или
б) изпълнението на молбата може да наруши 
суверенитета, сигурността, обществения ред 
или други съществени интереси на замолената 
страна; или
в) по мнение на замолената страна значи-
мостта на случая, с който е свързана молбата, 
не оправдава предприемането на исканото 
действие; или
г) престъплението, с което е свързана мол-
бата, е фискално престъпление с изключение 
на финансирането на тероризъм; 
д) престъплението, с което е свързана мол-
бата, е политическо престъпление с изклю-
чение на финансирането на тероризъм; или 
е) замолената страна счита, че исканото 
действие би противоречало на принципа на 
ne bis in idem; или
ж) престъплението, за което се отнася 
молбата, не би било престъпление съгласно 
правото на замолената страна, ако е извършено 
под нейна юрисдикция; въпреки това такова 
основание за отказ се прилага при случаи 
на сътрудничество съгласно раздел 2 само 
доколкото исканата взаимна помощ включва 
принудителна мярка; когато се изисква двойна 
наказуемост за сътрудничество по тази глава, 
това изискване се счита за задоволено неза-
висимо от това, дали двете страни поставят 
престъплението в една и съща категория 
престъпления, или определят престъплението 
с еднаква терминология, при условие че и 
двете страни са криминализирали деянието, 
което е в основата на престъплението.
2. Сътрудничеството съгласно раздел 2, 
доколкото исканата помощ включва прину-
дителна мярка, както и това съгласно раздел 
3 на тази глава могат също да бъдат отка-
зани, ако исканите мерки не могат да бъдат 
предприети съгласно вътрешното право на 
замолената страна за целите на разследване 
или съдебна процедура, при подобен случай 
в страната.
3. Когато законите на замолената страна го 
изискват, сътрудничество по раздел 2, докол-
кото исканата помощ включва принудителна 
мярка, и това по раздел 3 на тази глава могат 
също да бъдат отказани, ако исканите мерки 
или всякакви други мерки с подобни резул-
тати не биха били позволени по законите на 
молещата страна или що се отнася до ком-
петентните органи на молещата страна – ако 
молбата не е разрешена от съдия или друг 
съдебен орган, включително прокурор, чиито 
функции са в сферата на наказателните дела.
4. Сътрудничеството по раздел 4 на тази 
глава също може да бъде отказано, ако:
a) съгласно законите на замолената страна 
конфискацията не е предвидена за посоченото 
в молбата престъпление; или
б) без нарушаване на задължението съглас-
но чл. 23, параграф 3 това сътрудничество би 
противоречало на принципите на вътрешното 
право на замолената страна относно въз-
можностите за конфискация по отношение 
на връзката между дадено престъпление и:
i) 	 икономическата изгода, която би 
могла да бъде определена като облага 
от него; или
ii) 	имущество, което може да бъде оп-
ределено като негово средство; или
в) по законите на замолената страна кон-
фискацията вече не може да бъде наложена 
или да влезе в сила поради давност; или
г) без да се нарушава чл. 23, параграф 5, 
молбата не се отнася до предишна присъда или 
решение от съдебно естество или заявление, 
направено в такова решение, че са извършени 
едно или няколко престъпления, на които се 
основава решението за конфискация или се 
иска такава; или
д) конфискацията е неизпълнима в мо-
лещата страна или все още може да бъде 
обжалвана по обичайния ред; или
е) молбата се отнася до решение за кон-
фискация, резултат на решение, издадено in 
absentia на лицето, срещу което е издадено 
решението, и по мнение на замолената страна 
съдебната процедура, проведена от молещата 
страна, водеща до такова решение, не удо-