Държавен вестник, бр. 14, 2000 г., стр. 29

Б Р О Й 14
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  2 9
2. За данъци върху доходите и имущество-
то се считат всички данъци върху общия до-
ход, върху съвкупното имущество или върху
отделни елементи на доходите или имущест-
вото, включително данъците върху приходи
от отчуждаване на движимо или недвижимо
имущество, данъците върху брутните суми на
надници и заплати, платени от предприятия,
както и данъците върху нарастване стойност-
та на имуществото.
3. Съществуващите данъци, за които се при-
лага тази спогодба, са по-конкретно:
а) за Република България:
I. данъкът върху доходите на физически-
те лица;
II. корпоративният подоходен данък;
III. данъкът върху недвижимото имущес-
тво;
(по-нататък наричани “български да-
нък”);
б) за Грузия:
I. данъкът върху печалбите на юридичес-
ките лица;
II. данъкът върху имуществото;
III. данъкът върху доходите на физичес-
ките лица;
(по-нататък наричани “грузински данък”).
4. Спогодбата ще се прилага и за всички
подобни по естеството си данъци, установени
след датата на подписване на спогодбата, като
допълнение или вместо съществуващите данъ-
ци. Компетентните органи на договарящите
държави ще се уведомяват своевременно за
всички съществени изменения, извършени в
съответните им данъчни закони.
Г л а в а  I I
ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 3
Общи определения
1. За целите на тази спогодба, освен ако кон-
текстът не изисква друго:
а) термините “едната договаряща държава”
и “другата договаряща държава” означават
България или Грузия според изискванията на
контекста;
б) терминът “България” означава Републи-
ка България, а когато е употребен в географски
смисъл, означава територията, върху която тя
упражнява своя държавен суверенитет, а така
също континенталния шелф и изключителната
икономическа зона, върху които тя упражнява
суверенни права и юрисдикция в съответствие
с международното право;
в) терминът “Грузия” означава цялата тери-
тория в границите на Грузия, включително
вътрешните води, вътрешните и териториалните
водни басейни, природните ресурси в рамките
на нейните граници и въздушното пространст-
во над тях, над които Грузия упражнява сувере-
нитет; Грузия в съответствие с международно-
то право упражнява своите суверенни права и
юрисдикция върху изключителната икономи-
ческа зона и континенталния шелф, прилежа-
щи към нейния морски бряг;
г) терминът “лице” включва физическо лице,
дружество или всяко друго сдружение от лица;
д) терминът “дружество” означава юриди-
ческо лице или всяка общност, която се трети-
ра като юридическо лице за целите на данъчно-
то облагане;
е) терминът “предприятие на едната догова-
ряща държава” и “предприятие на другата дого-
варяща държава” означават съответно предпри-
ятие, ръководено от местно лице на едната дого-
варяща държава, и предприятие, ръководено от
местно лице на другата договаряща държава;
ж) терминът “гражданин” означава всяко
физическо лице, притежаващо гражданство на
една от договарящите държави;
з) терминът “международен транспорт” оз-
начава всеки превоз с кораб, самолет, железо-
пътно или шосейно транспортно средство, из-
вършван от предприятие  на едната договаряща
държава, освен ако този превоз се извършва
изключително между места, намиращи се в
другата договаряща държава;
и) терминът “място на действително управ-
ление” означава мястото, от което се извършва
действителното и постоянно управление на
предприятие и като резултат от тази управлен-
ска дейност то реализира доходи, причислими
към това място на управление;
к) терминът “компетентен орган” означава:
I. по отношение на България—министъ-
ра на финансите или негов упълномощен
представител;
II. по отношение на Грузия—министъра
на финансите или негов упълномощен
представител.
2. При прилагането на спогодбата от догова-
рящите държави всеки термин, който не е из-
рично определен в нея, освен ако контекстът не
изисква друго, ще има значението, което му
придава законодателството на тази договаря-
ща държава за данъците, за които се прилага
спогодбата. Всяко значение съгласно приложи-
мото данъчно законодателство на тази държа-
ва ще има предимство пред значението на тер-
мина, което той има по смисъла на останалото
законодателство на тази държава.
Член 4
Местно лице
1. За целите на тази спогодба терминът “мест-
но лице на едната договаряща държава” озна-
чава лице, което съгласно законодателството
на тази държава подлежи на данъчно облагане
в нея поради неговото местожителство, место-
пребиваване, място на управление или всеки друг
критерий от подобно естество. Този термин оба-
че не включва лице, което подлежи на данъчно
облагане в тази държава единствено поради по-
лучаване на доходи от източници в тази държава
или имущество, намиращо се в нея.