Държавен вестник, бр. 15, 2007 г., стр. 103

Б Р О Й  15
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  103
7. под държава, в която детето е прехвърле-
но или в която е задържано, се разбира съответ-
ната териториална единица, в която детето е
прехвърлено или в която е задържано;
8. под органи или власти на тази държава,
различни от централните органи, се разбират
тези, които са овластени да действат в съот-
ветната териториална единица;
9. под закон, процедура или орган на държа-
вата, в която е взета мярка, се разбира закон,
процедура или орган на териториалната едини-
ца, в която е взета такава мярка;
10. под закон, процедура или орган на замо-
лената държава се разбира закон, процедура или
орган на териториалната единица, в която се
иска признаване или изпълнение.
Член 48
С цел определяне на приложимото право по
глава III по отношение на държава, която се
състои от две или повече териториални едини-
ци, всяка от които има своя собствена правна
система или група от правила по отношение на
материята, покрита от тази конвенция, се при-
лагат следните правила:
а. ако са налице правила в тази държава,
посочващи законодателството на коя терито-
риална единица е приложимо, прилага се законо-
дателството на тази единица;
b. при отсъствие на такива правила се при-
лага правото на съответната териториална еди-
ница така, както е дефинирано в чл. 47.
Член 49
С цел определяне на приложимото право по
глава III по отношение на държава, която се
състои от две или повече териториални едини-
ци, приложимо към различни категории лица
във връзка с материята, покрита от тази кон-
венция, се прилагат следните правила:
а. ако има в сила правила в такава страна,
посочващи кой измежду тези закони е прило-
жим, приложим е именно този закон;
b. при отсъствие на такива правила се при-
лага правната система или групата правила, с
които детето има най-тясна връзка.
Член 50
Тази конвенция не засяга Конвенцията от 25
октомври 1980 г. за гражданските аспекти на
международното отвличане на деца в отноше-
нията между страни по двете конвенции. От
друга страна, нищо не възпрепятства разпоред-
бите на тази конвенция да бъдат приложени с
цел връщане на дете, което е било неправомер-
но прехвърлено или задържано, или получава-
не на право на лични отношения.
Член 51
В отношенията между договарящите държа-
ви тази конвенция заменя Конвенцията от 5
октомври 1961 г. относно правомощията на вла-
стите и приложимото законодателство по от-
ношение защита на малолетни лица и Конвен-
цията за настойничеството на малолетни лица,
подписана в Хага на 12 юни 1902 г., без това да
засяга признаването на мерки, предприети по
силата на Конвенцията от 5 октомври 1961 г.,
посочена по-горе.
Член 52
1. Конвенцията не дерогира международни
договори, по които договарящите държави са
страни и които съдържат разпоредби по мате-
рия, регламентирана от конвенцията, освен ако
държавите—страни по такъв договор, не дек-
ларират обратното.
2. Конвенцията не засяга възможността за една
или повече договарящи държави да сключат спо-
разумения, които съдържат по отношение на деца,
обичайно пребиваващи в някоя от държавите,
страни по такива споразумения, разпоредби по
въпроси, които се решават от тази конвенция.
3. Сключените споразумения от една или по-
вече договарящи държави по въпроси, които са
в сферата на тази конвенция, не засягат в отно-
шенията на тези държави с други договарящи
държави прилагането на разпоредбите на тази
конвенция.
4. Предходните алинеи се прилагат също
спрямо еднородни закони на базата на специ-
ални връзки от регионално или друго естество
между съответните държави.
Член 53
1. Конвенцията е приложима за мерки, кои-
то са взети в дадена държава, след като конвен-
цията е влязла в сила за тази държава.
2. Конвенцията е приложима за признаване
и изпълнение на мерки, взети след нейното
влизане в сила, между държавата, в която са
взети тези мерки, и замолената държава.
Член 54
1. Всяко съобщение, изпратено до централния
орган или до друг орган на договаряща държава,
е на оригиналния език и е придружено от превод
на официалния език или на един от официалните
езици на другата държава, а ако това не е възмож-
но—с превод на френски или английски език.
2. От друга страна, договарящата държава
може, като направи резерва в съответствие с член
60, да възрази срещу употребата на френски или
английски език, но не и срещу двата езика.
Член 55
1. Договарящата държава може в съответ-
ствие с чл. 60:
а. да запази компетентността на своите ор-
гани за вземане на мерки, насочени към защита
на имуществото на детето, намиращо се на не-
йна територия;
b. да запази правото си да не признае роди-
телски права или мярка, доколкото тя е несъв-
местима с мярка, предприета от нейните орга-
ни във връзка с това имущество.
2. Резервата може да се ограничава до опре-
делени категории собственост.
Член 56
Генералният секретар на Хагската конфе-
ренция по международно частно право свиква
периодично Специална комисия, за да се проу-
чи практическото действие на конвенцията.