Държавен вестник, бр. 101, 2015 г., стр. 83

БРОЙ  101	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  83  
и интеграцията с останалите структури на 
националната система за спешни повиквания.
За гарантиране на качеството на дейности-
те, свързани с оказване на спешна медицинска 
помощ, следва да се въведе система от про-
токоли за поведение и триаж, които да под-
лежат на периодична оценка и актуализация. 
Въвеждането на уеднаквени базови протоколи 
и алгоритми на поведение би спомогнало за 
имплементиране на строги правила за основ-
ните действия и грижи при спешния пациент, 
осигуряващи качество на оказаната спешна 
помощ. Въвеждането на протокол/алгоритъм 
на поведение при различните типове спешни 
пациенти ще даде възможност също така и за 
остойностяване на услугата при извършване 
на съответната дейност. 
Необходимо е въвеждане на стандартизи-
рана триажна система за оценка и приорити-
зиране на спешните случаи на всички нива 
на системата за спешна помощ, в т.ч. при 
приема на спешно повикване и в болничните 
спешни структури.
Особени усилия следва да бъдат положени 
за осигуряване на необходимите човешки 
ресурси за системата за спешна медицинска 
помощ. Това налага прилагането на ком-
плекс от мерки за обучение и интегриране в 
дейността на спешните екипи на парамеди-
цински персонал и въвеждане на система за 
непрекъснато обучение и оценка на знанията 
и уменията на работещите в системата. 
Тези мерки следва да бъдат подкрепени 
с устойчиво финансиране на структурите, 
осъществяващи спешна медицинска помощ, 
гарантиращо поддържането на необходимия 
капацитет и отчитащо обема и нивото на 
обслужване на спешните случаи.
Развитието на системата за спешна помощ 
трябва да бъде бъде осъществявано в контек- 
ста на създаване на необходимите условия за 
повишаване на ефективността на болничния 
сектор с очаквани ефекти от намаляване на 
хоспитализациите и болничните престои.
Изграждането на мрежа от филиали с въз-
можности за лечение на място и интегрирането 
„под един покрив“ на други медицински и 
социални дейности ще подкрепи процеса на 
преструктуриране на болниците и ще позволи 
закриването или преобразуването на болни-
ци, които не могат да осигурят капацитет за 
активно лечение.
Важен акцент на политиката за развитие на 
системата за спешна помощ е и подобряването 
на възможностите спешните екипи и структури 
за реакция при бедствия в координацията с 
останалите служби, осигуряващи защитата 
на населението при бедствия. 
Необходимо е да бъдат подкрепени мер-
ки за въвеждане на обучение по оказване 
на първа помощ за всички, които участват 
в Единната спасителна система, както и за 
доброволни организации. Обучението може 
да бъде надградено с професионално обуче-
ние за парамедици на част от служителите 
в службите за противопожарна безопасност 
и защита на населението. Това ще осигури 
допълнителен капацитет за оказване на сво-
евременен медицински отговор в случаите 
на бедствия или други критични ситуации, в 
които капацитетът на системата за спешна 
медицинска помощ е недостатъчен. 
Възможностите на трансграничното съ-
трудничество също могат да бъдат използвани 
за подкрепа на капацитетът на системата за 
спешна медицинска помощ чрез изготвяне 
и въвеждане на координационни протоколи 
и механизми за взаимодействие между дър-
жавите.
МЕРКИ:
2.3.1. Осигуряване на равномерно и адек-
ватно териториално разпределение на структу-
рите за спешна медицинска помощ;
2.3.2. Подобряване на инфраструктурата и 
материално-техническата осигуреност на сис-
темата за спешна медицинска помощ;
2.3.3. Осигуряване на устойчиво развитие 
на човешките ресурси в системата за спешна 
медицинска помощ;
2.3.4. Осигуряване на ефективна организа-
ция, координация и управление на единната 
система за спешна медицинска помощ;
2.3.5. Осигуряване на финансова устойчи-
вост на системата за спешна медицинска по-
мощ;
2.3.6. Осигуряване на готовност за реакции 
при бедствия и развитие на европейската ко-
ординация и трансгранично сътрудничество;
2.3.7. Осигуряване на прозрачност, общест-
вен консенсус и участие на гражданското об-
щество и медицинските специалисти в проце-
са на развитие на системата на спешна помощ.
ПОЛИТИКА 2.4.   РАЗВИТИЕ   НА   ПЪРВИЧ-
НАТА   ИЗВЪНБОЛНИЧНА   ПОМОЩ,   ПОДКРЕ-
ПЕНА    ОТ   ВИСОКОТЕХНОЛОГИЧНА   СПЕ-
ЦИАЛИЗИРАНА ПОМОЩ
Ключови предизвикателства:
– Неравнопоставен достъп до първична по-
мощ, особено в труднодостъпни и отдале-
чени райони; 
– Неизползване на капацитета на първична-
та помощ за развитие на дейностите по 
промоция и профилактика;
– Липса на условия за комплексна и високо-
технологична диагностика и лечение в из-
вънболничната помощ.
Стартиралата преди 25 години реформа 
за изграждане на съвременен модел на пър-
вични здравни грижи и въведените принципи 
на свободен избор на лекар, свободен достъп 
на пациента до избрания лекар, премахване 
на административно-регулиращите функции 
на държавата върху дейността на лекаря и