Държавен вестник, бр. 49, 2002 г., стр. 72

С Т Р .  72
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  49
ЗАПОВЕД № РД-09-176
от 25 април 2002 г.
На основание чл. 9, т. 2 от Закона за съсловните
организации на лекарите и стоматолозите утвържда-
вам Кодекса за професионална етика на стоматолози-
те, приет от Конгреса на Съюза на стоматолозите в
България, състоял се на 23.IV.2000 г.
Министър: Б. Финков
КОДЕКС
за професионална етика на стоматолозите
Г л а в а  п ъ р в а
СТОМАТОЛОГИЧНА ПРОФЕСИЯ
Чл. 1. Този кодекс съдържа задълженията на сто-
матологичното съсловие, произтичащи от практикува-
нето на стоматологичната професия. В него са отразе-
ни моралните принципи и критериите за професионал-
но поведение на стоматологичното съсловие.
Чл. 2. (1) Всеки стоматолог, упражняващ професи-
ята си на територията на Република България, е длъ-
жен да спазва кодекса.
(2) Стоматологът е длъжен да упражнява компе-
тентно, своевременно и качествено своята професио-
нална дейност.
(3) Стоматологът е длъжен да осигури при своята
професионална дейност всички условия, необходими
за нейното качествено изпълнение и за сигурността на
пациентите и на стоматологичния екип.
(4) Стоматологът е длъжен да осигури при своята
професионална дейност спазването на всички необхо-
дими мерки за избягване предаването на заболявания.
(5) Стоматологът не трябва да предприема дейст-
вия или да дава предписания при случаи, които над-
хвърлят неговата професионална компетентност.
Чл. 3. (1) Стоматологът трябва да избягва всяко
действие или бездействие, които могат да навредят на
неговия личен и професионален престиж, да накърнят
честта и достойнството на стоматологичното съсло-
вие или да разклатят доверието на обществото в това
съсловие.
(2) Стоматолог, работещ на договор, не трябва да
приема като част от този договор задължения, които
могат да нарушат професионалната му независимост. 
Чл. 4. Стоматологът е длъжен да познава и спазва
нормативните документи, които регламентират него-
вата дейност.
Чл. 5. (1) Стоматологът регистрира и упражнява
професията си в лечебни заведения (амбулатории) съ-
образно действащите нормативни разпоредби в Репуб-
лика България.
(2) Стоматологът упражнява лично професията си
и носи отговорност за хода и резултатите на извърше-
ното от него стоматологично лечение.
(3) Стоматологът не трябва да прикрива или да
подпомага по какъвто и да е начин лица, които неза-
конно упражняват стоматологична практика.
(4) Стоматологът не трябва да допуска неправоспо-
собни лица да извършват лечебни манипулации в него-
вия кабинет.
(5) Разпоредбата по ал. 4 не се отнася до обучение-
то в акредитирани лечебни заведения.
(6) Стоматологът не трябва да допуска неконтро-
лиран достъп до медикаментите и материалите в него-
вия кабинет.
Чл. 6. (1) Стоматологът възлага на членовете на
помощния персонал изпълнението на определени функ-
ции, които отговарят на техните квалификации, уме-
ния и опит и са съобразени с действащите нормативни
разпоредби в Република България.
(2) Стоматологът контролира, направлява и отго-
варя за работата на целия персонал.
Чл. 7. Стоматологът не трябва да ползва диагнос-
тично-лабораторни и/или медико-технически (зъботех-
нически) услуги от неправоспособни лица и/или нере-
гистрирани заведения.
Г л а в а  в т о р а
ПРЕДСТАВЯНЕ НА СТОМАТОЛОГИЧНАТА
ДЕЙНОСТ
Чл. 8. Стоматологът представя своята дейност по
подходящи начини, съобразени със закона и този кодекс.
Чл. 9. (1) Местонахождението на амбулаторията се
означава с фирмена табела.
(2) Фирмената табела на амбулаторията може да
съдържа следните данни:
1. вид на дейността—обща или специализирана; по
каква специалност/и;
2. работно време на амбулаторията;
3. имена на стоматолозите;
4. признати научни степени, звания и валидни ква-
лификации;
5. договореност със здравно-осигурителни институции.
(3) Текстът на табелата задължително е на българ-
ски език.
(4) Стоматолог, който е променил адреса на прак-
тиката си, може да постави на вратата на бившата си
месторабота табелка с новия адрес, която се сваля най-
късно след една година.
(5) Името на стоматолог, който вече не практи-
кува активно, не трябва да се използва от неговите
приемници за период по-дълъг от една година, освен
с неговото (или на неговите наследници) писмено
съгласие.
Чл. 10. Стоматологът не трябва да обявява или
представя своята дейност по неверни или заблуждава-
щи начини, които:
1. съдържат твърдения или намеци, че препоръчва-
ното или извършваното от въпросния стоматолог ле-
чение има способността да лекува или облекчава забо-
лявания, ако това твърдение не е основано на обектив-
ни критерии и резултати;
2. съдържат твърдения или намеци за превъзходс-
тво на въпросния стоматолог пред останалите стома-
толози, които не подлежат на обективна проверка от
обществото;
3. невярно представят или пропускат определен факт,
необходим за достоверното представяне на дейността;
4. съдържат твърдения или намеци за квалифика-
ция, която стоматологът не притежава;
5. изтъкват непризнати научни степени;
6. изтъкват обстоятелства, нямащи конкретно от-
ношение към практиката на стоматолога, например
заемане на административна или изборна длъжност;
7. накърняват престижа и достойнството на стома-
тологичното съсловие.
Г л а в а  т р е т а
ВЗАИМООТНОШЕНИЯ С ПАЦИЕНТИТЕ
Чл. 11. (1) Стоматологът признава и зачита пра-
вата на пациента и уважава неговото човешко дос-
тойнство.
(2) Стоматологът не трябва да отказва обслужване
на пациенти поради една или повече от следните при-
чини: раса, вероизповедание, пол, здравословно състо-
яние, етническа или национална принадлежност.
(3) Стоматологът може да проявява разумна пред-
пазливост при подбора на пациентите, включително
да откаже да обслужи пациент, ако е убеден, че в отно-
шенията между него и пациента не съществува необхо-
димото доверие.
Чл. 12. (1) Сигурността на пациентите стои над лич-
ната и съсловната лоялност на стоматолога.