Държавен вестник, бр. 14, 2023 г., стр. 53

БРОЙ  14	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  53  
инвертна захар, градуирана колба от 250 ml 
се напълва до отметката с изходния инвертен 
разтвор 1 g/100 ml при 20°С; съдържанието на 
тази колба се прехвърля в градуирана колба 
от 1000 ml и се разрежда до отметката с вода 
отново при 20°С; 
4.4. разтвор на метиленово синьо, 1 g/100 ml;
4.5. лабораторни колби с тясно гърло за 
изваряване от 500 ml;
4.6. бюрета от 50 ml с кранче и накрайник, 
градуирана през 0,05 ml;
4.7. пипети, градуирани от 20, 25 и 50 ml;
4.8. мерителни колби с една отметка от 
250, 1000 и 2000 ml;
4.9. подгряващо устройство, подходящо за 
поддържане на кипене съгласно условията 
по т. 5.1, което позволява наблюдаването на 
промяната на цвета в еквивалентния пункт, 
без да е необходимо да се отстранява кипя-
щата колба (т. 4.5) от източника на топлина;
4.10. хронометър, показващ най-малко в 
рамките на една секунда.
5. Начин на работа:
5.1. стандартизиране на разтвора на Фелинг:
5.1.1. пипетират се 50 ml от разтвор Б 
(т. 4.1.2) и след това 50 ml от разтвор А (т. 4.1.1) 
в чиста суха Бехерова чаша и се смесват добре; 
5.1.2. бюретата се изплаква и се напълва с 
0,25 % стандартен разтвор на инвертна захар 
(0,25 g/100 ml) (т. 4.3);
5.1.3. пипетира се 20 ml аликвотна част от 
смесените разтвори А и Б (т. 5.1.1) в колба 
за изваряване от 500 ml (т. 4.5); към нея се 
добавят 15 ml вода; добавят се 39 ml разтвор 
на инвертна захар от бюретата, малко коли-
чество гранули против кипене с енергично 
отделяне на пара (с подскачане на съда) и 
съдържанието на колбата се смесва с леко 
разклащане;
5.1.4. колбата и съдържанието є се нагря-
ват до кипене и се оставя да ври точно две 
минути; колбата не трябва да се отстранява 
от източника на топлина по време на оста-
налата част от процедурата, нито да спира 
кипенето; добавят се три или четири капки 
разтвор на метиленово синьо (т. 4.4) в края 
на двеминутното кипене: разтворът трябва да 
придобие син цвят;
5.1.5. продължава се стандартизирането 
чрез добавяне на малки порции на стандарт-
ния разтвор на инвертна захар от бюретата, 
първоначално по 0,2 ml, след това по 0,1 ml 
и накрая на единични капки до достигане 
на еквивалентния пункт; той се определя, 
когато синият цвят, придаван от метилено-
вото синьо, изчезне; тогава разтворът приема 
червеникав цвят, дължащ се на суспензията 
на меден I оксид;
5.1.6. еквивалентният пункт трябва да се 
достигне в края на трите минути от момента, 
когато разтворът започва да кипи; крайният 
титър V0 се получава между 39,0 и 41,0 ml; 
когато V0 е извън тези граници, концентра-
цията на мед в разтвора на Фелинг (т. 4.1.1) 
се коригира, след което процесът на стандар-
тизиране се повтаря; 
5.2. приготвяне на разтвори на пробата: 
концентрацията на разтвора за изпитване на 
пробата трябва да бъде такава, че да съдържа 
между 250 и 400 mg инвертна захар на 100 ml; 
5.3. предварителен опит:
5.3.1. целта на извършване на предварителен 
опит е да се определи количеството вода, което 
следва да се добави към 20 ml от смесените 
разтвори А и Б, така че то да е достатъчно, 
за да се гарантира получаването на краен 
обем от 75 ml след титруването; извършва се 
процедурата по т. 5.1.4, с изключение на това, 
че вместо стандартния разтвор на инвертна 
захар се използва разтвор на пробата, т.е. 25 ml 
от разтвора на пробата се добавя в колбата 
от бюретата; добавят се 15 ml вода, разтворът 
се оставя да кипи две минути и след това се 
титрува до достигане на еквивалентния пункт, 
както е описано в т. 5.1.5;
5.3.2. когато след добавянето на разтвора 
на метиленово синьо червеникавият цвят е 
устойчив, използваният разтвор на пробата е 
твърде концентриран; в този случай опитът 
не се зачита, а се повтаря, като се използва 
разтвор с по-ниска концентрация; ако са 
необходими повече от 50 ml от разтвора на 
пробата, за да се получи червеникав цвят, 
трябва да се използва разтвор на пробата с 
по-висока концентрация; изчислява се коли-
чеството вода, което трябва да се добави, като 
се извадят обемите на смесените разтвори 
на Фелинг (20 ml) и на разтвора на пробата 
от 75 ml;
5.4. окончателен анализ на разтвора на 
пробата:
5.4.1. в колбата за изваряване се пипетират 
20 ml от смесения разтвор на Фелинг и коли-
чеството вода, определено в т. 5.3;
5.4.2. прибавя се от бюретата наблюдава-
ният титър на разтвора на пробата (както е 
определен в т. 5.3), намален с 1 ml; добавят се 
няколко гранули против кипене с енергично 
отделяне на пара, съдържанието на колбата се 
смесва чрез леко разклащане, кипва се и се 
титрува, както преди това (т. 5.3); еквивалент-
ният пункт нормално се достига една минута 
след добавянето на разтвора на метиленово 
синьо; крайният титър = V1. 
6. Изразяване на резултатите: 
6.1. формула и метод на изчисляване: съ-
държанието на редуциращи захари в пробата, 
изчислени като инвертна захар, се получава от:
където:
С е концентрацията на разтвора на изпит-
ваната проба в g на 100 ml;