Държавен вестник, бр. 61, 2000 г., стр. 12

С Т Р .  12
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  61
симо от отработените часове или след изтича-
не на работното му време, както и когато бол-
ничният лист е продължение. В тези случаи
отпускът, даден за временна неработоспособ-
ност, започва задължително от следващия ка-
лендарен ден независимо, че той може да е не-
работен за болния.
(2) Осигуреният е длъжен да представи бол-
ничния лист на работодателя или да го уведоми
за него непосредствено след издаването му, най-
късно до следващия ден от началото на разре-
шения отпуск за временна неработоспособност. 
(3) В случаите, при които лекуващият лекар
или ЛКК са констатирали състояние на нерабо-
тоспособност, но осигуреният откаже да му се
издаде болничен лист, последният задължител-
но се издава и служебно се изпраща на работо-
дателя, където работи осигуреният. Ако осигу-
реният желае да ползва платен годишен отпуск
за времето, включено в болничния лист, подава
съответна молба до работодателя. В този слу-
чай болничният лист се съхранява в предприя-
тието, като към него се прикрепя копие от
молбата на осигурения.
(4) Болничен лист за минало време без пред-
варителен преглед на болния не се издава. Из-
ключение се допуска най-много до 3 дни в слу-
чаи с тежки остри или изострени хронични за-
болявания, когато при прегледа обективната
находка, отразяваща естеството и стадия на
даденото заболяване, доказва, че лицето е бо-
ледувало и е било в състояние на временна не-
работоспособност, но прегледът не е могъл да
бъде извършен. За лица, които поради заболя-
ването си не носят отговорност за действията
си, този срок е 10 дни. При издаване на болнич-
ния лист денят на прегледа не се включва в
посочените 3 или 10 дни.
(5) Когато прегледът е бил извършен и вре-
менната неработоспособност е била своевремен-
но констатирана, но болничен лист не е бил
издаден, той може да се издаде за минало вре-
ме, ако въз основа на обосноваваща документа-
ция на лечебното заведение се прецени, че ли-
цето през това време е било временно нерабо-
тоспособно. В тези случаи болничен лист за
отпуск до 10 дни се издава от лекуващия лекар,
до 6 месеца—от ЛКК, а за повече от 6 месеца—
след решение на ТЕЛК. Целият отпуск за мина-
ло време се включва в един болничен лист.
Чл. 48. (1) Всички решения на ЛКК и ТЕЛК
по експертизата на временната неработоспо-
собност, както и издадените болнични листове
задължително се вписват в личната амбулатор-
на карта, а за лекуващите се в лечебно заведе-
ние за болнична помощ—и в историята на забо-
ляването (ИЗ), и в епикризата.
(2) Решенията и мненията на ЛКК се впис-
ват под номер в Книга за решенията на ЛКК по
образец, утвърден от министъра на здравеопаз-
ването, и се подписват от председателя и чле-
новете на комисията. Всяка ЛКК води отделна
книга за решенията. Издадените болнични лис-
тове от лекуващите лекари и от ЛКК се регис-
трират в Книга за регистриране на издадените
болнични листове по образец, утвърден от ми-
нистъра на здравеопазването. Във всяко лечеб-
но заведение се води само една такава книга.
Чл. 49. (1) Болничен лист се издава и при
следните случаи:
1. умишлено увреждане на здравето с цел
получаване на отпуск или обезщетение;
2. нарушаване на режима, определен от здрав-
ните органи;
3. временна неработоспособност поради упот-
реба на алкохол, приемане на силно упойващо
средство без лечебна цел или поради прояви, из-
вършвани под въздействието на такива средства;
4. временна неработоспособност поради ху-
лигански и други противообществени прояви,
установени по съответния ред;
5. временна неработоспособност поради не-
спазване на правилата за безопасна работа, ус-
тановено по съответния ред;
6. неявяване своевременно без уважителни
причини на контролен преглед.
(2) Работоспособни осигурени, страдащи от
хроничен алкохолизъм и наркомании, приети
за лечение в лечебни заведения, имат право на
болничен лист, издаден по общия ред за цялото
време, прекарано там.
(3) Неработоспособните хронични алкохо-
лици се третират по реда и правилата за общо
заболяване.
(4) За всички случаи, посочени в ал. 1, т. 1—5,
лекуващият лекар задължително вписва в бол-
ничния лист: “За анкета по чл. 46 КЗОО”.
Чл. 50. Не се издава болничен лист за вре-
менна неработоспособност:
1. когато при прегледа се установи, че осигу-
реният е работоспособен; в този случай в слу-
жебната бележка, ако се поиска такава, се отбе-
лязват датата и часът на явяването и на напус-
кането на лечебното заведение;
2. при кръводаряване, освен в случаите, ко-
гато поради кръводаряването настъпи времен-
на неработоспособност;
3. за гледане на хронично болен и на инвалид,
на който е определена и чужда помощ, освен в
случаите, когато се прибавя ново заболяване,
което утежнява състоянието и налага гледане на
болния с цел да се предотвратят сериозни услож-
нения, а също така и в терминалния стадий.
Чл. 51. (1) Болничен лист за временна нера-
ботоспособност на един осигурен се издава ед-
нолично от лекуващите лекари и стоматолози
до 10 дни непрекъснато независимо, дали той
се разрешава от един или повече лекари, но за
не повече от 60 дни с прекъсване в една кален-
дарна година.
(2) След изтичането на отпуска по ал. 1 бол-
ният се насочва към ЛКК.
(3) Когато болничният лист е издаден в на-
рушение на ал. 1 и 2, въпросът за временната
неработоспособност се решава по реда на чл. 16,
ал. 1 КЗОО.