Държавен вестник, бр. 42, 2006 г., стр. 18

С Т Р .  18
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  42
специално по отношение предоставянето на
кейови места и товаро-разтоварни съоръжения.
Споменатата по-горе реципрочност се отна-
ся и до правото на националните корабоплава-
телни компании на двете договарящи се страни
да откриват агенции в другата договаряща се
страна и да извършват дейности в съответствие
с приложимото в тази договаряща се страна за-
конодателство.
2. Разпоредбите на ал. 1 на този член не се
прилагат по отношение на:
а) навигационни и корабоплавателни дей-
ности, които всяка договаряща се странна за-
конно резервира за своите кораби, като приста-
нищни услуги, влачене, пилотаж, сървей и на-
ционално крайбрежно корабоплаване; догова-
рящите се страни не считат за крайбрежно ко-
рабоплаване, когато кораб на такава договаря-
ща се страна плава между пристанищата на дру-
гата договаряща се страна, за да разтовари то-
вари или свали пътници, пристигащи от прис-
танища на първата договаряща се страна или
от пристанище на трета страна, или да натова-
ри на борда товари и качи пътници за превоз до
пристанища на другата договаряща се страна
или до пристанище на трета страна;
б) риболовни дейности.
Член 8
Договарящите се страни в рамките на своето
съответно национално законодателство и прис-
танищни разпоредби предприемат всички необ-
ходими мерки за облекчаване и ускоряване на
морските превози, за предотвратяване на всички
препятствия пред корабите, оперирани от техни-
те съответни национални корабоплавателни ком-
пании, за възможно ускоряване и опростяване на
уреждането на митническите, здравните и други
административни формалности в пристанищата
и улесняване използването на наличните прие-
мателни съоръжения в пристанищата.
По отношение на посочените формалности
в пристанище на една от договарящите се стра-
ни всяка от тях предоставя на всички кораби,
оперирани от национални корабоплавателни
компании на другата договаряща се страна,
същия режим както на корабите, оперирани от
национални корабоплавателни компании на
първата договаряща се страна.
Член 9
1. Всяка договаряща се страна признава до-
кументите, които удостоверяват националност-
та на корабите, издадени от компетентните
власти на другата договаряща се страна в съот-
ветствие с нейното законодателство.
2. Тонажните сертификати и другите кораб-
ни документи, издадени или признати от една-
та договаряща се страна, се признават от друга-
та договаряща се страна. Корабите на всяка
договаряща се страна, притежаващи законно из-
дадени тонажни сертификати, се освобождават
от повторно измерване в пристанищата на дру-
гата договаряща се страна.
Член 10
Всяка договаряща се страна признава удос-
товеренията за самоличност на моряците, из-
дадени от компетентните власти на другата
договаряща се страна, и предоставя на прите-
жателите на такива документи правата, опре-
делени в чл. 11 и 12 на тази спогодба, при тук
посочените условия. Такива удостоверения за
самоличност са:
за Република България—“Моряшки пас-
порт” (“Seaman’s Passport”);
за Азербайджанската република “Моряшка
книжка” (“Seaman’s Book”).
Член 11
1. На лицата, които притежават посочените
в чл. 10 валидни удостоверения за самоличност,
в качеството си на членове на екипажа на кораб
на едната договаряща се страна, издала удосто-
веренията, е разрешено по време на престоя на
кораба в пристанище на другата договаряща се
страна да слязат и пребивават в пристанищния
град без виза, ако капитанът на кораба е пре-
доставил на местните компетентни власти еки-
пажен списък.
2. При слизане на брега и завръщане на ко-
раба въпросните лица подлежат на контрол,
включително и митнически, в съответствие с
действащите на територията на пристанището
разпоредби.
Член 12
1. Лицата, които притежават посочените в
чл. 10 валидни удостоверения за самоличност,
в качеството си на членове на екипажа на кораб
на едната договаряща се страна, издала удосто-
веренията, имат право независимо от вида на
използваното транспортно средство да влязат
на територията на другата договаряща се стра-
на или да преминат през тази територия, за да
се качат на своя кораб, за да бъдат прехвърлени
на друг кораб, за да се завърнат в държавата си
или за да пътуват с друга цел, разрешена от
компетентните власти на тази друга договаря-
ща се страна.
2. Във всички описани в ал. 1 случаи се изис-
ква в документите за самоличност да има виза,
издадена от другата договаряща се страна. Из-
даването на такава виза не следва да се отказва
безпричинно.
3. Когато член на екипажа на кораб на една-
та договаряща се страна, притежаващ посоче-
ния в чл. 10 документ за самоличност, слезе в
пристанище на територията на другата догова-
ряща се страна по здравословни, служебни или
други причини, признати за действителни от
компетентните власти, същите трябва да му
предоставят необходимото разрешение, за да
може да остане на нейна територия, да получи
медицинско обслужване или да бъде хоспита-
лизиран, да се завърне в държавата си незави-
симо от вида на използваното транспортно сред-
ство или да отиде до друго пристанище, за да се
качи или да слезе на/от борда на кораб.