Държавен вестник, бр. 109, 2002 г., стр. 55

Б Р О Й  109
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  55
А) поява на синьо флуоресцентно петно от
Афлатоксин В1, с източник стандартния разт-
вор, нанесен в С (миграция в направление I);
Б) поява на синьо флуоресцентно петно на
нереагирал (със солната киселина) Афлаток-
син В1 и по-интензивно синьо флуоресцентно
петно на Афлатоксин В1-полуацетал, като и две-
те са с източник стандартния разтвор, нанесен
в В (миграция в направление II);
В) поява на петна, отговарящи на тези, опи-
сани в Б, с източник екстракта от пробата, на-
несен в А. Положението на тези петна се опре-
деля първо чрез миграционното отстояние на
Афлатоксин В1 от точка А в направление I (съ-
щото, като изминатото от стандарта, нанесен в
С) и след това чрез миграционните отстояния
от там в направление II на Афлатоксин В1-по-
луацетала (същите като тези, изминати от стан-
дарта, нанесен в В). Интензитетите на флуорес-
ценция на петната полуацетал с източник екс-
тракта и от стандарта, нанесен във В, трябва да
съвпадат.
6. Изчисляване на резултатите
6.1. От визуалните измервания
Съдържанието Афлатоксин В1 в µg на kg
проба (PPB) се определя по формулата
S.Y.V
–––– ,
W.X
където Y и X са съответно обемите в µl на
стандартен разтвор на Афлатоксин В1(3.16) и
екстрат, имащ подобен интензитет на флуорес-
ценция;
S е концентрацията в µg Афлатоксин В1 в
стандартен разтвор;
V—крайният обем на екстракта в µl, според
необходимото разреждане;
W—теглото на пробата в g според обема на
екстракта, нанесен на колоната за пречистване
6.2. От флуороденситометричните измерва-
ния съдържанието Афлатоксин В1 в µg на kg
проба (PPB) се определя по формулата:
S.V
–––– ,
W.Y
където:
Y е обемът в µl от екстракта;
S—количеството в ng Афлатоксин В1 в екс-
тракта (пропорционално на количеството Y),
получено при измерването;
V—краен обем в µl, според необходимото
разреждане;
W—теглото на пробата в g според обема на
екстракта, нанесен на колоната за пречистване.
7. Приготвяне и анализ на стандартен раз-
твор (3.16)
7.1. Определяне на концентрацията Афла-
токсин В1
Приготвя се стандартен разтвор на Афлаток-
син В1 в хлороформ (3.2) или в смес бензол / аце-
тонитрил(3.6) с концентрация 8 до 10 µg / µl.
Определя се абсорбционният спектър меж-
ду 330 и 370 nm с помощта на спектрофотоме-
тър (4.11).
Измерва се оптичната плътност (A) при 363
nm за хлороформен разтвор, или при 348 nm за
разтвора бензол/ацетонитрил.
Изчислява се концентрацията в µg Афлаток-
син В1 на 1 ml разтвор по следната формула:
312.A.1000
–––––– —за хлороформения разтвор;
20 600
312.A.1000
–––––– —за разтвора от смес на бензол/
19 800
ацетонитрит.
Разрежда се според необходимостта, далеч
от дневна светлина, за да се получи работен
стандартен разтвор с концентрация Афлаток-
син В1 приблизително 0,1 µg/µl. Когато се дър-
жи в хладилник при 4 °С, този разтвор е стаби-
лен две седмици.
7.2. Проверка на хроматографската честота
Върху блюдо (4.8) се капва 5 µl от стандарт-
ния разтвор Афлатоксин В1, съдържащ от 8 до
10 µg/µl (7.1). Хроматограмата се проявява,
както е посочено в 5.4. В ултравиолетова свет-
лина хроматограмата трябва да показва само
едно петно и в първоначалната зона на нанася-
не не трябва да се забелязва никаква флуорес-
ценция.
8. Повторяемост
Разликата между резултатите на две пара-
лелни определения, извършени с една и съща
проба от един и същ аналитик, не трябва да
бъде повече от:
—25% по отношение най-високия резултат
за съдържания Афлатоксин В1 от 10 и до 20 µg
/ kg;
—5 µg, в абсолютна стойност, за съдържа-
ния по-големи от 20 и до 50 µg /kgl;
—10% по отношение най-високата стойност
за съдържания над 50 µg /kgl.
9. Възпроизводимост
Виж под “Наблюдения”, част С, т. 2.
Б.ДВУДИМЕНСИОНАЛНА ТЪНКОС-
ЛОЙНА ХРОМАТОГРАФИЯ
1. Цел и обхват
Този метод позволява определяне количес-
твото Афлатоксин В1 в храни за животни, непо-
падащи в обхвата на метод А. Долната граница
на определение е 0,01 mg / kg (10ppb). Методът
е неприложим към храни, съдържащи пулп от
цитрусови плодове.
2. Принцип
Пробата се подлага на екстрахиране с хло-
роформ. Екстрактът се филтрува, взима се алик-
вотна част и се пречиства чрез колонна хрома-
тография върху силикагел. Извлекът се изпаря-
ва и остатъкът повторно се разтваря в опреде-
лен обем хлороформ, или смес от бензол и аце-