Държавен вестник, бр. 58, 2018 г., стр. 48

СТР.  48	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  58
трайно, тя продължава да е по-висока от 
средните стойности за ЕС (2,5 на 1000 живо-
родени деца7).
7. 9,5 % от живородените деца са родени 
от подрастващи момичета и млади жени под 
20-годишна възраст, като в някои региони 
процентът е още по-висок8. Основните факто-
ри по отношение на ранните бременности са 
свързани с ранно начало на сексуален живот 
и рисково поведение на подрастващите9. Ос-
новните пречки са недостатъчно сексуално и 
здравно образование в училище и липсата на 
информация за наличните услуги за сексуал-
но и репродуктивно здраве за младите хора. 
8. През последните няколко години бяха 
положени значителни усилия за подобряване 
на здравето и развитието на децата в ранна 
възраст. В националните стратегии и политики 
за здравеопазване и деинституционализация 
бяха включени нови мерки. В цялата страна 
се създадоха услуги за ранно детско разви-
тие, насочени към подкрепа на родителите и 
семейно консултиране, ранна интервенция, 
включване на децата с увреждания в пред­
училищното образование, насърчаване на 
здравето и ранното образование и грижа. 
9. Общественото образование в България е 
безплатно, като българското законодателство 
предвижда задължително предучилищно об-
разование от петгодишна възраст. Процентът 
записани деца в предучилищно образование 
достига 90, но под 80 % от децата на възраст 
три и четири години посещават детска гради-
на10. Процентът на записани деца в начално 
образование е 93,2 %, в прогимназиален етап 
на основната образователна степен – 78,3 %, 
а в гимназиален етап на средно образова-
ние – 81,5 %11. Всяка година около хиляда 
деца на училищна възраст не се записват в 
училище, като през учебната 2014 – 2015 г. 
около 14 500 деца са напуснали началния или 
прогимназиалния етап на основното образо-
вание. Учебните резултати също са далеч от 
очакванията, като България е на 45-о място 
от 72 страни, които взеха участие в Програ-
мата за международно оценяване на ученици 
(PISA) с над 40 % от децата, които не покриват 
основното ниво на грамотност. България има 
и едно от най-ниските нива на инвестиции в 
образованието в ЕС – 4,1 % БВП (2014 г.)12. 
10. Запазват се неравенствата и етниче-
ските различия: 45 % от ромските деца не 
посещават предучилищно образование, а 15 % 
7 Годишен доклад за състоянието на здравето 
на гражданите в Република България и изпълне-
ние на Националната здравна стратегия 2015 г., 
достъпен на: http:// www.mh.government.bg.
8 http://www.nsi.bg/en/content/6617/births.
9 Поведение и здраве при деца в училищна 
възраст 2013/2014. Виж www.hbsc.org.
10 Национален статистически институт (НСИ).
11 НСИ.
12 Евростат.
не посещават училище13. Счита се също така, 
че едва около половината от децата с увреж-
дания са интегрирани в общообразователната 
система, като около 8000 деца с увреждания 
не посещават училище14. Основните пречки за 
достъпа до образование са свързани с бедност 
и невъзможност да се заплащат свързаните с 
образованието допълнителни разходи, ниското 
ниво на образование на родителите, здраво-
словни проблеми, както и недобро владеене на 
български език, стереотипи и предразсъдъци.
11. България е постигнала впечатляващ 
напредък в реформата на грижата за деца и 
в гарантиране правото на детето да живее 
в грижовна и подкрепяща семейна среда. 
Броят на децата в институции от стария тип 
е намалял значително: от 7587 през 2010 г. 
до 1232 през юни 2016 г.15. В резултат на 
амбициозната Национална стратегия „Визия 
за деинституционализация на децата в Репу-
блика България“ всички институции за деца 
с умствени увреждания и почти половината 
институции за деца до три години са затворе-
ни. Този напредък бе възможен благодарение 
на създаването на голяма мрежа от приемни 
семейства и центрове за настаняване от семеен 
тип за деца. Една трета от децата в приемна 
грижа (766 от 2312 към септември 2015 г.) са 
под три години, а над 6000 деца са настанени 
при роднини и близки16.
12. Независимо от този напредък всяка 
година много деца продължават да бъдат 
разделяни от семействата си. Децата от мар-
гинализирани общности и тези с увреждания 
са с най-висок риск да бъдат разделени от 
семействата си. Основните причини са лип-
сата на качествени услуги за деца и недоста-
тъчни ресурси за подкрепа на семействата. 
Други фактори, които водят до разделяне на 
деца от семействата им, включват стигма 
и предразсъдъци, ранни бременности, а в 
някои ромски общности – и детски бракове. 
Актуализираният План за действие от 2016 г. 
за изпълнение на Националната стратегия 
„Визия за деинституционализация на децата 
в Република България“ ясно набелязва пътя 
напред за продължаване на реформата в 
грижата за деца, като поставя силен акцент 
върху превенцията на разделянето на деца от 
семействата им. 
13. След приемане на Закона за закрила 
на детето през 2000 г. България изгради 
система за закрила на детето, която работи 
13 Положението на ромите в 11 държави – член-
ки на ЕС –  резултати от изследването, Агенция 
на ЕС за основите права, 2012.
14 Оценка въз основа на данни от Агенци-
ята за социално подпомагане и базата данни 
TransMONEE.
15 http://www.asp.government.bg/web/guest/
godisen-otcet.
16 http://www.asp.government.bg/web/guest/
godisen-otcet.