Държавен вестник, бр. 99, 2005 г., стр. 149

Б Р О Й  99
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  149
Чл. 6. Чужденците, поканени за научен об-
мен от лечебни заведения, имат право да упраж-
няват медицинска професия в Република Бълга-
рия само в приемащото лечебно заведение.
Чл. 7. Изпращащото и приемащото лечебно
заведение договарят:
1. конкретните видове медицински и/или на-
учни дейности, които изпратените лица могат
да осъществяват в рамките на научния обмен;
2. срока на научния обмен;
3. други условия, свързани с научния обмен.
Чл. 8. (1) Изпращащото лечебно заведение
представя на приемащото лечебно заведение
в срок до един месец преди началото на науч-
ния обмен следните документи на поканено-
то лице:
1. копие на документ за самоличност;
2. документ за завършено висше образование
и право да упражнява медицинска професия;
3. документ, удостоверяващ трудовия стаж.
(2) В случаите по чл. 5, ал. 2 се представя и
документ за придобита медицинска специалност
на поканеното лице.
(3) Документите по ал. 1 и 2 се легализират,
превеждат и заверяват в съответствие с разпо-
редбите на международните договори на Репуб-
лика България с държавата, в която са издаде-
ни, а при липса на такива разпоредби—по об-
щия ред за легализациите, преводите и завер-
ките на документи и други книжа.
Чл. 9. Приемащото лечебно заведение е
длъжно да осигури преводач на поканеното лице
за времето на научния обмен.
Чл. 10. Лечебните заведения уведомяват
Министерството на здравеопазването за всич-
ки постигнати договорености за научен обмен
с чуждестранни лечебни заведения.
Раздел III
Оказване на медицинска помощ от граждани
на държава—членка на Европейския съюз,
другите държави от Европейското икономи-
ческо пространство и Швейцария
Чл. 11. (1) Граждани на държава—членка
на Европейския съюз, другите държави от Ев-
ропейското икономическо пространство и
Швейцария, придобили право да упражняват
медицинска професия съгласно законодателс-
твото на някоя от тези страни, упражняват ме-
дицинска професия в Република България при
дългосрочно пребиваване на територията на
страната.
(2) Гражданите по ал. 1 упражняват меди-
цинска професия в Република България след
издаване на удостоверение от министъра на
здравеопазването по реда на наредбата по чл.194,
ал. 2 и чл. 195, ал. 2 от Закона за здравето.
Чл. 12. (1) Гражданите по чл. 11 упражняват
медицинска професия при условията и по реда
на Закона за лечебните заведения или на Зако-
на за лекарствата и аптеките в хуманната меди-
цина, на Закона за съсловните организации на
лекарите и стоматолозите или на Закона за
съсловната организация на медицинските сес-
три, акушерките и асоциираните медицински
специалисти и на Закона за чужденците в Ре-
публика България.
(2) При оказването на медицинска помощ
лицата по ал. 1 имат същите права и задължения
както и гражданите на Република България.
Чл. 13. (1) Гражданите по чл. 11 могат да
оказват медицинска помощ на територията на
Република България временно за срок не по-
дълъг от 90 дни от датата на влизане в страната.
(2) За временно оказване на медицинска по-
мощ гражданите по ал. 1  подават декларация до
министъра на здравеопазването и представят:
1. документ за самоличност;
2. документ за придобита професионална
квалификация по медицинска професия и/или
специализация в съответната държава, посочен
в наредбата по чл. 194, ал. 2 и чл. 195, ал. 2 от
Закона за здравето;
3. удостоверение, издадено от компетентни-
те органи, че съответното лице законно упраж-
нява същата дейност в държавата, където се е
установило.
(3) Министърът на здравеопазването или
упълномощено от него лице в 7-дневен срок от
подаване на документите по ал. 2 издава удос-
товерение за временно упражняване на меди-
цинска професия съгласно приложението.
 (4) Документът по ал. 2, т. 3 се представя
не по-късно от 12 месеца след датата на изда-
ването му.
Чл. 14. (1) Гражданите по чл. 11 могат да
оказват и еднократно медицинска помощ на
територията на Република България.
(2) В случаите на еднократно оказване на
медицинска помощ при спешни състояния граж-
даните по ал. 1 уведомяват Министерството на
здравеопазването в срок до три дни след пре-
доставянето є.
Чл. 15. (1) При упражняване на медицинска
професия и оказване на медицинска помощ
гражданите по чл. 11 са равнопоставени на бъл-
гарските граждани и могат да използват наи-
менованието, под което упражняват професия
в държавата, в която са придобили правото да
упражняват медицинска професия.
(2) Гражданите по ал. 1 са длъжни незабав-
но да уведомят Министерството на здравеопаз-
ването, ако загубят правото да упражняват ме-
дицинска професия, извън случаите по чл. 193
от Закона за здравето.
Чл. 16. (1) Министерството на здравеопазва-
нето, Националната здравноосигурителна каса,
съсловните организации на лекарите, стомато-
лозите, медицинските сестри и акушерките
предприемат необходимите мерки за даване на
възможност на  гражданите на държава—член-
ка на Европейския съюз, другите държави от
Европейското икономическо пространство и