Държавен вестник, бр. 36, 2010 г., стр. 23

БРОЙ  36	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  23  
(2) Чужда помощ се определя на лица, които 
не са в състояние да се обслужват самосто­
ятелно при задоволяване на ежедневните си 
потребности.
(3) При децата чужда помощ може да се 
определи и при степен на увреждане под 90 на 
сто в зависимост от естеството на заболяването 
и възможността за отглеждането им в детско 
заведение.
(4) Определянето на чужда помощ при децата 
се обуславя от вида и степента на заболяването, 
а не от възрастта на детето.
Чл. 69. (1) Срокът на инвалидността е от 
една до 3 години в зависимост от характера 
на увреждането, динамиката на неговото раз­
витие и възможностите за възстановяване на 
работоспособността (степента на увреждане).
(2) Крайната дата на срока на инвалиди­
зиране е 1-во число на месеца, през който е 
било извършено освидетелстването.
(3) Когато преосвидетелстването е извършено 
след датата по ал. 2, в решението си ТЕЛК/
ДЕЛК отбелязва закъснението и причините 
за това.
(4) При дефинитивни състояния без възмож­
ност за пълно или частично възстановяване на 
работоспособността (степента на увреждане) 
се определя пожизнен срок на инвалидността.
(5) При множествени увреждания, някои от 
които не са дефинитивни, срокът на инвалид­
ността се определя съгласно ал. 1.
(6) Срокът, за който е определена чуждата 
помощ, може да бъде същият или по-кратък от 
срока на намалената работоспособност (степен 
на увреждане) в зависимост от увреждането 
и неговата динамика, но за не по-малко от 
6 месеца.
(7) При лица, придобили право на пенсия 
за осигурителен стаж и възраст по чл. 68 КСО, 
се определя пожизнен срок на инвалидността. 
Преосвидетелстване на тези лица може да се 
извърши по тяхно искане или по искане на кон­
тролните органи на медицинската експертиза.
Чл. 70. (1) Дата на инвалидизиране се 
определя, когато се определя процент трайно 
намалена работоспособност (вид и степен на 
увреждане).
(2) Когато лицето е било във временна нера­
ботоспособност и е преминало непосредствено 
в инвалидност, за дата на инвалидизиране се 
приема денят, от който е приключила временна­
та неработоспособност по болничните листове.
(3) Когато лицето поради увреждането си е 
трудоустроено на работа с по-ниска квалифи­
кация, за дата на инвалидизиране се приема 
датата на преминаване на лицето на тази работа. 
Това обстоятелство се установява по наличната 
медицинска документация и документите за 
трудов стаж.
(4) Когато лицето не е ползвало отпуск по 
болест или не работи, датата на инвалидизи­
ране се определя въз основа на медицинските 
документи и здравословното му състояние при 
освидетелстването. Когато липсва медицинска 
документация и здравословното състояние на 
лицето не дава достатъчно основание, за дата 
на инвалидизиране се определя датата на из­
даване протокола на ЛКК.
(5) Когато лицето работи или се намира в 
платен или неплатен отпуск, за дата на инва­
лидизиране се определя датата на освидетел­
стването.
(6) Датата на инвалидизиране може да бъде 
по-късна от датата на освидетелстването само 
когато лицето е било в отпуск по болест и се е 
явило за освидетелстване преди изтичането му.
(7) Отпускът при временна неработоспособ­
ност в размер  75 календарни дни, ползван на 
основание чл. 42, ал. 2 и 3 КСО, се взема пред­
вид при определяне датата на инвалидизиране.
Чл. 71. Нова дата на инвалидизиране се 
определя:
1. на работещите лица с трайно намалена 
работоспособност/степен на увреждане, на 
които при следващото преосвидетелстване е 
определен по-висок процент трайно намалена 
работоспособност поради влошаване на здраво­
словното им състояние, което не им позволява 
да продължат да работят при същите условия 
на труд, към които са се приспособили;
2. на лицата, които получават лична или 
наследствена пенсия въз основа на трайно на­
малена работоспособност/степен на увреждане 
и са поискали друг вид пенсия – от датата, на 
която е установена трайно намалена работо­
способност, обусловена от увреждането, даващо 
основание за друг вид пенсия;
3. на лицата, на които при последното 
преосвидетелстване не е определен процент 
трайно намалена работоспособност/степен на 
увреждане, както и на лицата, които след изти­
чането на срока, за който е определен процент 
трайно намалена работоспособност/степен на 
увреждане, не са се явили за преосвидетелстване 
и по медицинската документация се установи, 
че са възстановили работоспособността си, или 
са работили като работоспособни пълноценно, 
но се е влошило състоянието им – от датата, 
на която са станали неработоспособни.
Чл. 72. Решение за причинна връзка се взе­
ма от ТЕЛК и НЕЛК само при определяне на 
процент трайно намалена работоспособност/
степен на увреждане и при временна нера­
ботоспособност по повод трудова злополука, 
професионална болест и техните усложнения.
Чл. 73. (1) Териториалните експертни ле­
карски комисии и НЕЛК се произнасят по 
причинната връзка въз основа на следните 
документи:
1. при трудова злополука – разпореждане 
на ТП на НОИ за приемане или неприемане 
на злополуката за трудова или заместващо го 
съдебно решение. При нетравматично увреж­