Държавен вестник, бр. 15, 2006 г., стр. 57

Б Р О Й  15
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  57
Допълнителна разпоредба
§ 1. По смисъла на тази наредба:
1. “Зоонози” са болести и/или инфекции,
които по естествен път се предават пряко и
непряко между животните и хората.
2. “Зоонозни причинители” са вируси, бак-
терии, гъбички, паразити или други биологич-
ни видове, които може да причинят  зооноза.
3. “Антимикробна резистентност” е способ-
ността на някои микроорганизми да преживя-
ват, а дори и да се размножават в присъствието
на определена концентрация на антимикробно
средство, което обикновено е достатъчно да
инхибира или да убие микроорганизмите от
същите  видове.
4. “Хранителен взрив” е възникване на ин-
цидент, при който две или повече лица след кон-
сумация на една и съща храна са заболели със
сходни клинични признаци, или ситуация, при
която се наблюдава повишаване на заболевае-
мостта над очакваното ниво при хора, консуми-
рали една и съща храна.
5. “Мониторинг” е система на събиране, ана-
лиз и разпространяване на данни относно поя-
вата на зоонози,  причинители на зоонози  и
свързаната с тях антимикробна резистентност.
6. “Епизоотологичен анализ” е проучване на
разпространението на заразни болести в попу-
лациите от животни с цел установяване на тен-
денциите в тяхното разпространение и пред-
приемане на мерки за профилактиката, огра-
ничаването и ликвидирането им.
7. “Епидемиологичен анализ” е проучване
разпространението на заразни болести сред
хората с цел установяване на тенденциите в
тяхното разпространение и предприемане  на
мерки за тяхната профилактика, ограничаване
и ликвидиране.
Заключителни разпоредби
§ 2. Тази наредба се издава на основание
чл. 125, ал. 3 от Закона за ветеринарномедицин-
ската дейност (ДВ, бр. 87 от 2005 г.) и влиза в
сила от 2 май 2006 г.
§ 3. Наредбата отменя Наредба № 31 от 1999 г.
за общите ветеринарномедицински мерки за
профилактика и борба със зоонозите (ДВ, бр. 108
от 1999 г.).
За министър: Ст. Юруков
Приложение № 1
към чл. 3, ал. 3
 Зоонози и техните причинители, на които се
извършва мониторинг
А. Зоонози и техните причинители, на които
се извършва постоянен  мониторинг:
1. бруцелоза и причинители на бруцелоза
2. кампилобактероза и причинители на кампи-
лобактероза
3. ехинококоза и причинители на ехинококоза
4. листериоза и причинители на листериоза
5. салмонелоза и причинители на салмонелоза
6. трихинелоза и причинители на трихинелоза
7. туберкулоза, причинявана от  Mycobacterium
bovis
8. веротоксигенни щамове на E. Coli.
Б. Зоонози и техните причинители, на които
се извършва  мониторинг в зависимост от епи-
зоотологичната и/или епидемиологичната об-
становка:
1. Зоонози, причинявани от  вируси:
(а) калицивируси
(б) вируси, причинители на хепатит А
(в) вируси, причинители на инфлуенца
(г) бяс
(д) вируси, предавани чрез артроподи
2. Зоонози, причинявани от бактерии:
(а) борелиоза и причинители на борелиоза
(б) ботулизъм  и причинители на ботулизъм
(в) лептоспироза и причинители на лепто-
спироза
(г) пситакоза и причинители на пситакоза
(д) туберкулоза, причинявана от други видове
туберкулозни бактерии освен Mycobacterium bovis
(е) вибриоза и причинители на вибриоза
(ж) иерсиниоза и причинители на иерсиниоза
(з) кампилобактероза и причинители на кам-
пилобактероза
(и) листериоза и причинители на листериоза
(к) салмонелоза (зоонозна салмонела) и при-
чинители на салмонелоза
3. Зоонози, причинени от паразитни агенти:
(а) анизакиаза и причинители на анизакиаза
(б) криптоспоридиоза и причинители на крип-
тоспоридиоза
(в) цистицеркоза и причинители на цистицер-
коза
(г) токсоплазмоза и причинители на токсо-
плазмоза
4. Други зоонози и причинители на зоонози.
Приложение  № 2
към чл. 4, ал. 3
Изисквания за съдържанието на координирани
програми
1. Цел на програмата.
2. Продължителност на програмата.
3. Географско и административно обозначение
на територията, където ще се прилага програмата.
4. Зоонози и/или  причинители на зоонози, вклю-
чени в програмата.
5. Видове проби за лабораторно изследване и
друга информация, свързана с тях.
6. Минимален брой на вземаните проби.
7. Използвани лабораторни методи.
8. Задачи на компетентните органи.
9. Административен капацитет и лабораторно
осигуряване.
10. Необходимо финансово осигуряване и раз-
пределение на средствата.
11. Начини и периодичност  при отчитане на
резултатите.