Държавен вестник, бр. 112, 2025 г., стр. 48

СТР.  48	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  112
на резултат от образно, лабораторно или друго 
функционално изследване, цялостна оценка и 
анализ на състоянието.
1.2.2.2. Патокинезиологичен анализ – функ­
ционална оценка на патобиомеханиката – кли­
нично функционално изследване, включващо 
стойка, походка, костно-ставно-мускулен апарат, 
с прилагане на един или повече от изброените 
методи: мануално изследване, мануално-мус­
кулно тестуване, сантиметрия, ъглометрия, 
плантография, изследване на захват, равновесие 
и походка; изследване на координация, сръчност; 
стандартизирани/клинични тестове (вертика­
лизиране и иницииране на крачка, достигане 
на цел, преминаване от седеж в стоеж и др.); 
технически тестове (динамометрия: мускулна 
сила и издръжливост, електрофизиологични и 
др.); оценъчни скали и въпросници; поза, по­
ходка, захват и фина моторика; соматосензорно 
тестуване; тестуване на сетивност (дълбока и 
повърхностна за допир, температура, приложено 
налягане, болка; дискриминационна) и рефле­
кси; гълтателна способност и хранене; тъканна 
виталност (тургор и цвят на кожата, промени 
и разязвявания); тазово-резервоарна функция; 
комуникативност (вербална и невербална ко­
муникация); настроение, поведение, личностни 
особености; общо здравословно състояние; 
невропсихологическа преценка (възприятие, 
памет, способност за изпълнение на вербално 
подадени стимули, внимание, психологическа 
настройка); оценка на спастичността по Моди­
фицираната скала Ашуърт (Modified Ashworth 
Scale) или по Модифицираната скала на Тардьо 
(Modified Tardieu Scale). Оценка по Междуна­
родната класификация на функционирането, 
уврежданията и здравето.
1.2.2.3. Оценка на активността и участие­
то – анамнеза на факторите на заобикалящата 
среда: социално-битови, на близкото обкръже­
ние, образование и професионална ангажи­
раност и др.; необходимост от допълнителни 
грижи, степен на самостоятелност и самооб­
служване; качество на живот; необходимост от 
ергономични, ортотични, ортопедични, инже­
нерни и други приспособления в ежедневието; 
необходимост от помощни средства или среда; 
оценка на възможност за самообслужване и 
самостоятелност – Бартел индекс; оценка на 
степента на функционално възстановяване при 
пациенти със заболявания и травми на централ­
ната нервна система – скала на Брунстрьом.
1.2.2.4. Професионални и приложни спо­
собности – дейности от ежедневния живот, 
професионални и производствени способности, 
оценка способността за шофиране, дейности 
през свободното време.
1.2.2.5. Специализирани методи за функ­
ционална оценка – кинематични и кинетични 
измервания на модели на движение, включи­
телно времеви и пространствени параметри 
(дву-/триизмерен кинезиологичен анализ, ви­
деонаблюдение, биофийдбек, динамометрични, 
стабилографски, педобарометрични платформи 
и др.); повърхностна ЕМГ активност; статична 
и динамична постурография, педобарометрия, 
анализ на походката, продължително мони­
ториране на статиката и динамиката и други 
подобни.
1.2.3. Терапевтични направления и дейности.
Основна терапевтична прескрипционна фор­
ма във ФРМ е рехабилитационната прог­рама, 
която съдържа индивидуално съставено от ле­
каря – специалист по ФРМ, рехабилитационно 
назначение за лечение с комплекс физикални 
средства, методи и/или фактори в правилна 
последователност, синергична комбинация, 
дозировка и продължителност за въздействие 
според общото състояние на пациента, основ­
ното и съпътстващите заболявания. Рехаби­
литационната програма съдържа указания за 
поведение, медикация и допълнителни средства 
и интервенции и за времето извън процедур­
но-лечебния прием.
Всяка една назначена лечебна дейност на 
физикалната и рехабилитационна медицина, 
причислена в т. 1.2.3, се означава като „терапев­
тична единица“. Може да бъде еднокомпонентна 
или мултиплена в зависимост от сложността, 
трудоемкостта, консумативите, инвестицията 
за осигуряване на методиката и времето за 
провеждането є. Отчитат се сумирано. 
1.2.3.1. Електролечение – не се прилага 
при бременни жени, болни с имплантирани 
електронни устройства (кардиостимулатор, 
инсулинови помпи), както и при секретиращи 
рани и мокра превръзка:
1.2.3.1.1. Лечение с ниско и средночестотни 
токове: 
1.2.3.1.1.1. лечение с галваничен ток, вкл. 
за йонофоретично въвеждане на лекарствени 
продукти; 
1.2.3.1.1.2. лечение с нискочестотни токо­
ве – електростимулации на нервно-мускулния 
апарат; извършват се с ниско- и средночестотни 
токове – модулирани по моно- и биполярна 
методика, по стабилен или лабилен способ;
1.2.3.1.1.3. ТЕНС;
1.2.3.1.1.4. средночестотни токове, модулира­
ни в ниска честота (синусоидални модулирани 
токове и интерферентни токове);
1.2.3.1.1.5. нискоинтензивно електростатично 
поле за дълбока осцилация.
1.2.3.1.2. Лечение с високочестотни токове: 
1.2.3.1.2.1. местна дарсонвализация – заг­
лъхващи трептения с дължина на вълната 
от километровия диапазон за транскутанно 
третиране чрез набор контактни електроди;
1.2.3.1.2.2. ултрависокочестотни токо­
ве – електромагнитно поле с дължина на 
вълната от метровия диапазон; 
1.2.3.1.2.3. свръхвисокочестотни токове (де­
циметров и/или сантиметров диапазон);
1.2.3.1.2.3.1. TECAR терапия.
1.2.3.2. Светлолечение:
1.2.3.2.1. ултравиолетово облъчване с квар­
цова лампа след снемане на биодоза с перпен­
дикулярно насочване на източника; методики:
1.2.3.2.1.1. ултравиолетова еритема – източ­
никът е на разстояние 0,5 м;