Държавен вестник, бр. 66, 2010 г., стр. 7

БРОЙ  66	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  7  
в) директно, с имуносепарация на HDL и VLDL 
частици и последващо определяне на LDL-холес­
терола в надутаечната течност;
2.1.9. триглицериди:
а) ензимна хидролиза с липаза и колориме­
трично определяне на глицерола с глицеролкиназа, 
глицерофосфатоксидаза и пероксидаза (Trinder);
б) ензимна хидролиза с липаза и спектрофотоме­
трично определяне на глицерола с глицеролкиназа, 
фосфокиназа и лактатдехидрогеназа (UV метод);
2.1.10. билирубин – общ:
а) колориметрия на цветния продукт, получен с 
диазотирана сулфанилова киселина, след прибавя­
не на акцелератор (кофеин, бензоат или ацетат);
б) DPD (2,5-дихлор-фенолдиазо-тетрафлуоро­
борат метод);
в) колориметрия въз основа на намаляване на 
оптичната плътност след окисление на билирубина 
с ванадат;
2.1.11. билирубин – директен (глюкурониран):
а) колориметрия, както по-горе, без прибавяне 
на акцелератор;
б) DPD (2,5-дихлор-фенолдиазо-тетрафлуоро­
борат метод);
в) DCA (дихлоранилин) метод;
г) колориметрия въз основа на намаляване на 
оптичната плътност след окисление на билирубина 
с ванадат.
2.2. Белтъци:
2.2.1. общ белтък: колориметрия на биуретовия 
комплекс с медни йони в алкална среда;
2.2.2. албумин: колориметрия със селективни 
багрила (бром крезолово зелено);
2.2.3. белтъчни фракции:
а) електрофореза на целулозоацетатни или 
други синтетични носители;
б) високоефективна електрофореза и имуно­
електрофореза в гел на агароза;
2.2.4. индивидуални белтъци:
а) количествена имунотурбидиметрия или 
имунонефелометрия със специфични антитела;
б) електроимунодифузия и имунопреципитация;
2.2.5. хемоглобин А1С – използват се серти­
фицирани методи с проследимост до референтен 
метод:
а) имунотурбидиметрия;
б) ръчна или автоматична колонна хрома­
тография;
в) високоефективна течна хроматография 
(HPLC);
2.2.6. фруктозамин: колориметрия на формазан, 
образуван от нитроблутетразолиева сол.
2.3. Електролити:
2.3.1. калий:
а) емисионна пламъкова фотометрия;
б) директно измерване с йонселективен елек­
трод;
2.3.2. натрий:
а) емисионна пламъкова фотометрия;
б) директно измерване с йонселективен елек­
трод;
2.3.3. хлориди:
а) колориметрия;
б) кулонометрия с хлориден титратор;
в) директно измерване с йонселективен елек­
трод;
2.3.4. калций:
а) колориметрия (с о-крезолфталеин ком­
плексон, Арсеназо III или метил-тимолово синьо) 
без депротеинизация;
б) директно измерване на йонизиран калций 
с йонселективен електрод;
2.3.5. магнезий:
а) колориметрия;
б) ААС;
в) измерване активността на магнезиевия йон 
с йонселективен електрод;
2.3.6. неорганичен фосфат:
а) колориметрия (на редуциран фосфо-молиб­
денов комплекс или комплекс с алкални багрила);
б) UV-спектрофотометрия на нередуциран 
фосфо-молибденов комплекс;
2.3.7. желязо: колориметрия на комплекси с 
различни хромогени (ферозин, ферен);
2.3.8. общ ЖСК, определяне на серумното 
желязо след насищане с железен трихлорид;
2.3.9. осмолалитет: 
а) измерен – с осмометър, по понижение тем­
пературата на замръзване (криоскопски), или по 
увеличение на температурата на изпарение;
б) изчислен – по формула;
2.3.10. микроелементи (Al, Cu, Zn, As, Cd, 
Co, Cr, Hg, Mn, Ni, Pb, Se и др.): пламъчна или 
електротермична атомноабсорбционна спектро­
фотометрия.
2.4. Ензими:
2.4.1. АсАТ: оптимиран кинетичен двустъпален 
оптичен тест (340 nm, при 37 °С) с малатдехидро­
геназа в трис-буфер;
2.4.2. АлАТ: оптимиран кинетичен двустъпален 
оптичен тест (340 nm, при 37 °С) с лактатдехидро­
геназа в трис-буфер;
2.4.3. КК: оптимиран кинетичен тристъпален 
оптичен тест (340 nm, при 37 °С) с имидазолов 
буфер, активатор N-ацетилцистеин (NAC) и ин­
хибитор на миокиназа;
2.4.4. КК-MB изоензим:
а) имунотурбидиметрия (определяне на „маса“);
б) имуноинхибиране (определяне на активност);
2.4.5. ЛДХ: оптимиран кинетичен оптичен тест 
(340 nm, при 37 °С) с пируват като субстрат, в 
трис – или фосфатен буфер;
2.4.6. алкална фосфатаза: кинетична колориме­
трия на освободения p-нитрофенол при 37 °С, в 
глицин-NaOH или амино-алкохолен буфер;
2.4.7. кисела фосфатаза:
а) кинетична колориметрия на освободения 
хромоген (р-нитрофенол) при 37 °С, в цитратен 
буфер;
б) кинетична колориметрия на освободения 
хромоген (1-нафтол с Фаст ред TR) при 37 °С, в 
цитратен буфер;
в) простатно специфичен изоензим (PAP) чрез 
имунологичен анализ (виж туморни маркери).
2.4.8. гама ГТ: кинетична колориметрия на 
освободения хромоген (p-нитроанилид или ами­
но-нитро-бензоат) при 37 °С с глицил-глицинов 
буфер/акцептор;
2.4.9. алфа-амилаза: кинетична колориметрия 
на освободения хромоген (2-хлоро-нитрофенол, 
при субстрат хлоро-нитрофенил-малтохептаозид), 
при 37 °С;