Държавен вестник, бр. 70, 2014 г., стр. 16

СТР.  16	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  70
циалност от лечебно заведение за болнична 
помощ с разрешение за дейност по чл. 48, 
ал. 1 от Закона за лечебните заведения, в 
което е включена дейност по трансплантация 
на стволови клетки и костен мозък.
13.2. Имуногенетичното търсене на донор 
се извършва само от специалисти с опит и 
квалификация в областта на търсене и оп­
ределяне на съвместимост при родствени 
и неродствени донори. HLA типизирането 
задължително се извършва от структура, 
акредитирана към Европейската федерация 
по имуногенетика.
14. Алгоритъм на търсене
14.1. Търсенето на донор във фамилия е 
търсене при братя, сестри и родители.
14.2. Разширено търсене на донор във фа­
милията е търсене при останалите кръвни 
родственици на пациента.
14.3. Търсене на донор по регистър е търсене 
сред неродственото население в база данни на 
донори на костен мозьк в България и между 
интернационални регистрирани донори. 
15. Видове търсене 
15.1. Търсене на донор във фамилия 
15.1.1. Търсенето на донор задължително 
започва с търсене на донор във фамилията. 
Изследват се задължително родителите на 
пациента, за да може да се определят недву­
смислено майчиният и бащиният HLA-A, -B, 
-DRB1 хаплотип на пациента чрез сегрегаци­
онен анализ.
15.1.2. В случай че търсене на донор във 
фамилията е безрезултатно, трябва във фиша 
с резултатите да се информира лекуващият 
лекар за възможността и шанса за успех на 
разширено търсене на донор във фамилия.
15.1.3. Ако в семейството се установи само 
един частично HLA-съвместим донор, трябва 
лицето, извършило/изискало търсенето, да 
изясни в сътрудничество със структурата, 
която ще извърши трансплантацията, дали 
този донор е подходящ за пациента, или тър­
сенето трябва да продължи под формата на 
разширено търсене на донор във фамилия и/
или търсене на донор по регистър. 
15.2. Разширено търсене на донор във 
фамилията и търсене на донор по регистър 
15.2.1. За пациенти от европеидната попу­
лация търсенето на донор във фамилията има 
значително по-висок шанс за успех (80 %), 
отколкото разширеното търсене на донор 
във фамилията (<10 %). Поради това, след 
неуспешно търсене на донор във фамилията, 
търсенето на донор следва да продължи само 
под формата на търсене на донор по регистър.
15.2.2. Разширено търсене на донор във 
фамилията и търсене на донор по регистър 
се предприемат паралелно, в случай че:
15.2.2.1. трансплантацията на хемопоетич­
ни стволови клетки е спешна по клинични 
показатели; 
15.2.2.2. шансът за успех на търсенето на 
донор във фамилия и разширеното търсене 
на донор във фамилията е почти еднакво 
ограничен поради много ниската HLA-фено­
типна честота (редки алели или хаплотипи) 
на реципиента.
15.3. Търсене на съвместима единица кръв 
от пъпна връв
15.3.1. За пациенти с редки алели и хапло­
типи, при които вероятността за намиране на 
HLA-съвместим донор е малка, както и при 
клинични показатели за спешна транспланта­
ция, паралено започва търсене и на съвместима 
единица/единици кръв от пъпна връв. 
16. Значение на HLA съвместимостта за 
избор на донор 
16.1. Основни антигени на тъканната съв­
местимост 
16.1.1. Решаващо за клиничния успех на 
алогенните трансплантации е донорът и 
пациентът да са съвместими напълно или 
в голяма степен по основните антигени на 
тъканна съвместимост (HLA антигени).
16.2. HLA идентичност 
16.2.1. HLA идентичност е пълно съвпадение 
между донора и реципиента по аминокисе­
линни секвенции на антигените, кодирани от 
HLA-A, -B, -C,- DRB1, -DQB1 гените. 
16.2.2. HLA идентичност се приема, когато 
донор и реципиент са кръвни родственици и 
според сегрегационния анализ са наследили 
един и същ бащин и майчин HLA хаплотип, 
т.нар. генотипна HLA идентичност.
16.2.3. Извън случаите по т. 16.2.2 HLA 
идентичност се доказва чрез секвениране на 
всички горепосочени гени, т. нар. фенотипна 
HLA идентичност.
16.3. HLA съвместимост 
16.3.1. За изхода на трансплантацията са 
предиктивни полиморфизмите на гените 
HLA-A, -B, -C, -DRB1, -DQB1. 
16.3.2. В случай че повече донори са съв­
местими с пациента по отношение на след­
ните локуси: HLA-A, -B, -C, -DRB1, -DQB1, 
типизирането на HLA-DРB1 локуса може да 
доведе до допълнителен подбор на донор.
16.3.3. Като HLA-съвместими се опреде­
лят двойки от донор и реципиент, които са 
съвместими по отношение на транспланта­
ционно значимите HLA локуси (-A, -B, -C, 
-DRB1, -DQB1).
16.4. Частична HLA съвместимост
16.4.1. Ако за пациент няма HLA-съвмес­
тим донор, може при определени клинични 
обстоятелства (спешна трансплантация, по­
ради непосредствен риск от неблагоприятен 
изход на основното заболяване) да се приеме 
частично HLA-съвместим донор, а именно 
донор, който е различен по един или повече 
трансплантационно значими HLA алели (-A, 
-B, -C, -DRB1, -DQB1) с пациента.
16.4.2. Ако за пациент има на разположе­
ние повече от един донор с еднаква степен 
на съвместимост по отношение на HLA кри­