Държавен вестник, бр. 21, 2000 г., стр. 26

С Т Р .  2 6
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й 21
възнаграждението и осигурителния доход, вър-
ху които се внасят месечните осигурителни внос-
ки, не може да бъде по-голям от 10 минимални
работни заплати, установени за страната.
Чл. 5. (1) За лицата, работещи без трудово
правоотношение, които са осигурени по трудов
договор за всички социални рискове, осигури-
телните вноски се внасят върху сбора от суми-
те, получени по всички договори, като се прис-
падне трудовото възнаграждение, върху което
са внесени или дължими осигурителни вноски.
Сборът от възнагражденията, върху които се
внасят месечните осигурителни вноски, не може
да бъде по-висок от 10 минимални работни зап-
лати, установени за страната.
(2) За лицата, работещи по втори или по
допълнителен трудов договор, осигурителните
вноски се внасят върху сбора от сумите, получе-
ни по всички договори, като се приспадне тру-
довото възнаграждение по основния договор,
върху което са внесени или дължими осигури-
телни вноски. Сборът от възнагражденията,
върху които се внасят месечните осигурителни
вноски, не може да бъде по-висок от 10 мини-
мални заплати, установени за страната.
Чл. 6. Осигурителните вноски за лицата,
работещи без трудово правоотношение, се из-
числяват и внасят върху възнаграждението
по договора след приспадане на нормативно
признатите разходи преди удържане на да-
нъка по Закона за облагане доходите на фи-
зическите лица.
Чл. 7. На лицата по чл. 4, ал. 3, т. 1—5 от
Кодекса за задължително обществено осигуря-
ване и на наетите по трудов договор от физи-
чески лица, които не са еднолични търговци, се
издават осигурителни книжки, в които се впис-
ват осигурителният стаж, осигурителният до-
ход, направените осигурителни вноски, изпла-
тените парични обезщетения, помощи и месеч-
ни добавки за деца. Осигурителните книжки се
заверяват от длъжностно лице на териториал-
ното поделение на НОИ.
Чл. 8. Паричните обезщетения, помощите,
месечните добавки за деца, за лицата по чл. 4,
ал. 3, т. 2—4 от Кодекса за задължително об-
ществено осигуряване, за едноличните търгов-
ци, които нямат банкова сметка, и за лицата,
които се осигуряват чрез осигурителни каси, се
изплащат след заверка на платежното искане
за теглене на сумите от териториалното поде-
ление на НОИ.
Чл. 9. Лицата, работещи без трудово право-
отношение, подлежат на осигуряване само за
трудова злополука и професионална болест, ако
единственият им доход за месеца е до една
минимална работна заплата за страната.
Чл. 10. За лицата, работещи без трудово пра-
воотношение, които не получават възнаграж-
дение всеки месец, осигурителните вноски се
внасят авансово върху средномесечното въз-
награждение по договора.
Чл. 11. За лицата, регистрирани като упраж-
няващи свободна професия или занаятчийска
дейност, при изплащане на възнаграждението
за работа без трудово правоотношение осигу-
рителни вноски не се внасят от възложителя на
работата и не се удържат от възнаграждението
на тези лица.
Раздел II
Обществено осигуряване на лицата, изпрате-
ни на работа в чужбина
Чл. 12. Българските граждани, работещи в
чужбина по трудови правоотношения с българ-
ски работодател, се осигуряват задължително
по българското законодателство за всички оси-
гурени социални рискове.
Чл. 13. (1) Осигурителните вноски за рабо-
тещите в чужбина по трудово правоотношение
с български работодатели се внасят в съотно-
шението по чл. 6, ал. 3, т. 1 от Кодекса за задъл-
жително обществено осигуряване.
(2) Осигурителните вноски се внасят в бю-
джета на Държавното обществено осигуряване
от изпращащата организация до 10-о число на
всеки календарен месец, следващ месеца, за
който се отнасят.
Чл. 14. Осигурителните вноски за лицата,
работещи по трудово правоотношение, се из-
числяват върху левовата заплата и върху лево-
вата равностойност на валутната заплата по
курса на Българската народна банка към дата-
та на плащането, но върху не повече от десет-
кратния месечен размер на минималната ра-
ботна заплата, установена за страната.
Чл. 15. Когато осигуреният ползва отпуск
за временна неработоспособност в чужбина,
работодателят изплаща на осигурения рав-
ностойността на паричното обезщетение във
валутата, в която се изплаща трудовото въз-
награждение.
Преходни и заключителни разпоредби
§ 1. Лицата, които са се осигурявали чрез
българска организация—посредник за изпра-
щане на работа в чужбина, могат да внасят
осигурителни вноски до 1 януари 2001 г. по
реда на отменения раздел IV от Наредбата за
трудовите и осигурителните отношения на
българските граждани, изпратени на работа в
чужбина от български работодатели, приета
с Постановление № 162 на Министерския съ-
вет от 1992 г. (обн., ДВ, бр. 70 от 1992 г.; изм.,
бр. 25 и 85 от 1993 г., бр. 100 от 1994 г. и бр. 154
от 1998 г.).
§ 2. Наредбата се приема на основание
чл. 10, ал. 5 от Кодекса за задължително об-
ществено осигуряване и влиза в сила от 1 яну-
ари 2000 г.
§ 3. Контролът по изпълнението на наредба-
та се възлага на Националния осигурителен
институт.
13097