Държавен вестник, бр. 31, 2006 г., стр. 74

С Т Р .  74
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  31
Техническа бележка.
За целите на 1C006.a.2. хлорофлуоровъглеродните съединения съдържат само въглерод,
флуор и хлор.
a.
Нямат точка на възпламеняване.
b. Температура на самозапалване над 977 К (704 °С);
c.
Точка  на втечняване при 239 К (-54 °С) или по-ниско;
d. Индекс на вискозитет от 80 или повече; и
e.
Точка на кипене при 473 К (200 °С) или повече.
b.
Смазочни материали, съдържащи като основни техни съставки някое от следните съединения или
материали:
1.
Фениленови или алкилфениленови етери или тиоетери или техни смеси, съдържащи повече
от две етерни или тиоетерни функционални групи или техни смеси; или
2.
Флуорирани силициеви течности с кинематичен вискозитет по-малко от 5000 mm2/s (5000
сантистокса), измерен при 298 К (25 °С);
c.
Овлажняващи или флотационни течности, с чистота над 99,8 %, съдържащи по-малко от 25 частици
с размер, равен или по-голям от 200 µm на 100 ml и произведени с най-малко 85 % от някое от
следните съединения или материали:
1.
Дибромотетрафлуороетан;
2.
Полихлоротрифлуороетилен (само маслени и восъчни разновидности); или
3.
Полибромотрифлуороетилен;
d.
Флуоровъглеродни течности за охлаждане на електроника, имащи всички изброени по-долу
характеристики:
1.
Съдържащи 85 % и повече в тегловно отношение от някои от изброените по-долу или техни
смеси:
a.
Мономерни форми на перфлуорополиалкилетер-триазини или перфлуороалифатни етери;
b. Перфлуороалкиламини;
c.
Перфлуороциклоалкани; или
d. Перфлуороалкани;
2.
Плътност при 298 К (25 °С) от 1,5 g/ml или повече;
3.
В течно агрегатно състояние при 273 К (0 °С); и
4.
Съдържащи 60 % или повече в тегловно отношение флуор.
Техническа бележка.
За целите на 1C006:
a.
Пламната точка се определя по Метода на откритата чаша на Кливлънд, описан в стандарт D-
92 на АДИМ/ASTM или в еквивалентни национални стандарти;
b.
Точката на втечняване се определя с използване на метода, описан в стандарт D-97 на АДИМ/
ASTM или в еквивалентни национални стандарти;
c.
Индексът на вискозитет се определя с използване на метода, описан в стандарт D-2270 на
АДИМ/ASTM или в еквивалентни национални стандарти;
d.
Термичната устойчивост се определя със следната процедура за изпитване или с еквивалентни
национални процедури:
20 ml от изпитваната течност се поставя в 46ml камера от неръждаема стомана от тип 317,
съдържаща по едно 12,5mm (номинален диаметър) топче от  инструментална стомана М-10,
стомана 52100 и оловен бронз (60 % Cu, 39 % Zn, 0,75 % Sn);
Камерата се продухва с азот, запечатва се при атмосферно налягане и температурата се вдига
до и поддържа на 644±6К (371±6 °С) в продължение на шест часа;
Образецът ще се смята за термично устойчив в случай, че при приключване на гореописаната
процедура бъдат изпълнени всички изброени по-долу условия:
1.
Загубата на тегло при всяко топче е по-малко от 10 mg/mm2 от повърхността на топчето;
2.
Промяната в първоначалния вискозитет, както е било определено при 311 К (38 °С), е по-
малка от 25 %; и
3.
Общото киселинно или алкално число е по-малко от 0,40;
e.
Температурата на самозапалване  се определя с използване на метода, описан в стандарт Е-659
на АДИМ/ASTM  или по еквивалентни национални стандарти.
1C007
Керамични основни вещества, не-„композитни“ керамични материали, керамично-„матрични“
„композитни“ материали и прекурсорни материали, както следва:
ВАЖНО. ВИЖ СЪЩО 1C107.
a.
Основни вещества от прости и сложни титанови бориди с общ брой метални примеси, с изключение
на целенасочените добавки, по-малък от 5000 МЧ /ppm/, със среден размер на частиците, равен на
или по-малък от 5 µm, и не повече от 10 % от частиците с размер, по-голям от 10 µm;