Държавен вестник, бр. 61, 2000 г., стр. 14

С Т Р .  14
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  61
(2) Когато временната неработоспособност
е продължила повече от 6 месеца без прекъсва-
не или 12 месеца с прекъсване в две предходни
години и в годината на боледуването, отпускът
се разрешава само след контролен преглед на
ТЕЛК на всеки два месеца, при условие че са
налице обективни признаци за възстановяване
на работоспособността в следващите 6 месеца.
(3) Неработните дни, както и ползването на
друг законоустановен отпуск не прекъсват вре-
менната неработоспособност по смисъла на
ал. 2. Прекъсване на временната неработоспо-
собност се приема само когато лицето се е яви-
ло на работа със съгласието на органа, разре-
шил отпуска по болест (лекуващите лекари,
ЛКК или ТЕЛК). Това обстоятелство се отра-
зява в ЛАК и в издадения болничен лист по
реда на чл. 5, ал. 1, т. 2, буква “б”.
(4) По изключение за отделни случаи след
мотивирано решение на ТЕЛК отпускът за вре-
менна неработоспособност може да се продъл-
жи и след завършване на новите 6 месеца само за
някои болести, като туберкулоза, травматични
увреждания, следоперативни състояния, хепатит,
инфаркт на миокарда и др., когато е очевидно,
че осигуреният ще възстанови работоспособност-
та си в следващите 6 месеца. Не се разрешава
ползването на отпуск за временна неработоспо-
собност непрекъснато за повече от 18 месеца.
Чл. 60. При злополука лекуващият лекар или
стоматолог определя вида є—трудова или бито-
ва, според данните от анамнезата и неговите лич-
ни констатации, като задължително вписва в
личната амбулаторна карта часа, мястото и обс-
тоятелствата на злополуката. При съмнение за
трудова злополука в болничния лист се вписва:
“За доказване с разпореждане на ТП на НОИ”, а
за професионална болест—“За доказване с про-
токол на комисията по професионални болести”.
Чл. 61. Болничен лист за аборт по желание
или по медицински показания се издава по об-
щия ред.
Чл. 62. (1) Болничен лист на осигурен, из-
пратен за консултация или изследване, се изда-
ва от лекуващия лекар или стоматолог или ЛКК,
които са го изпратили. Консултантът издава бол-
ничен лист в случаите, когато поеме лечение-
то, приеме болния в лечебно заведение за бол-
нична помощ или му осигури системно домаш-
но-амбулаторно наблюдение и лечение. Еднок-
ратното даване на рецепта не се счита за поема-
не на лечение.
(2) Лекарят консултант дава мнение относно
характера и стадия на заболяването, лечението и
работоспособността на болния. Консултантите не
определят продължителността на неработоспо-
собността. Тя се определя от лекуващия лекар
или ЛКК, които издават болничния лист.
(3) Когато осигуреният не е бил изпратен за
консултация от лекуващия лекар или ЛКК, но
представи консултативно мнение от по-висо-
коквалифицирано лечебно заведение, което е
констатирало състояние на временна нерабо-
тоспособност, въпросът за работоспособност-
та при несъгласие с мнението на консултанта
се решава по реда на чл. 16, ал. 1 КЗОО. В този
случай лечебните заведения, извършили кон-
султацията, са длъжни да издават официален
документ, в който да отразяват обективната
находка, параклиничните изследвания, лечени-
ето и мотивирано мнение за работоспособност-
та на осигурения.
(4) При представяне на консултативни мне-
ния за временна неработоспособност от лечеб-
ни заведения, които не са сключили договор
със съответната здравноосигурителна каса,
въпросът за временната неработоспособност се
решава по реда на ал. 3.
Чл. 63. (1) Когато няма данни за трайно нама-
лена работоспособност, но здравословното със-
тояние на осигурения налага да работи при об-
лекчени условия, включително и при намален
работен ден, той се трудоустроява с болничен лист.
(2) Лекуващият лекар трудоустроява за срок
един месец в една календарна година, а ЛКК—до
две години, но за не повече от 6 месеца еднократ-
но. На всеки 6 месеца се прави контролен преглед
и се издава нов болничен лист. След изтичане на
двете години осигуреният се насочва за освиде-
телстване от ТЕЛК. Ако здравословното състоя-
ние на лицето не е довело до установяване на
трайна нетрудоспособност и се налага то да про-
дължи да работи при облекчени условия, срокът
на трудоустрояването се продължава от ЛКК.
Раздел III
Издаване на болничен лист за временна нера-
ботоспособност поради бременност, раждане
и осиновяване
Чл. 64. (1) Отпускът поради бременност и
раждане на осигурената в размер 135 календар-
ни дни за всяко дете се разпределя в три бол-
нични листа, както следва:
1. за 45 календарни дни преди раждането;
болничният лист се издава еднолично от лека-
ря, който осъществява наблюдението на бре-
менната; в болничния лист задължително се
вписва терминът на раждането;
2. за 42 календарни дни непосредствено след
раждането—от лекаря, който е водил ражда-
нето; ако раждането е станало без медицинско
наблюдение—от лекар в лечебното заведение,
в чийто район е станало раждането, или от из-
брания лекар;
3. за 48 календарни дни—продължение на
предходния болничен лист—от лекаря, при кой-
то е регистрирано детето.
(2) През време на отпуска по бременност и
раждане не се издава болничен лист по други
причини.
(3) При патологична бременност болничен
лист се издава по общия ред—както за общо
заболяване.
Чл. 65. (1) Когато раждането не стане в рам-
ките на 45-те дни отпуск по бременност, той се
продължава с нов болничен лист до деня на
раждането, но за не повече от 93 дни.