Държавен вестник, бр. 103, 2005 г., стр. 71

Б Р О Й  103
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  71
ки и наложените административни наказания
при условия и по ред, определени с наредбата
по чл. 30, ал. 2 от Закона за Комисията за фи-
нансов надзор.
Допълнителен надзор върху застрахователи-
те, които са част от застрахователна група
Чл. 299. (1) На допълнителен надзор подле-
жи застраховател, получил лиценз за извърш-
ване на дейност по този кодекс:
1. който е участващо дружество най-малко в
един застраховател, презастраховател или зас-
траховател от трета държава;
2. чието контролиращо лице е застраховате-
лен холдинг, презастраховател или застрахова-
тел от трета държава;
3. чието контролиращо лице е застраховате-
лен холдинг със смесена дейност.
(2) При осъществяване на надзора по ал. 1 се
взема предвид дейността на:
1. свързаните със застрахователя дружества;
2. участващите в застрахователя дружества, и
3. дружествата, свързани с участващите в
застрахователя дружества.
(3) Застрахователят по ал. 1 предоставя ин-
формация за целите на допълнителния надзор
на комисията при условията и по реда на този
кодекс. Когато информацията не бъде предос-
тавена по реда на изречение първо, заместник-
председателят може да я изиска от всяко от
лицата по ал. 2, както и да извърши проверка
на място във всяко от лицата по ал. 2 за нейно-
то установяване или потвърждаване.
(4) При осъществяване на допълнителния
надзор по ал. 1 комисията и заместник-предсе-
дателят могат да не вземат предвид състояни-
ето на някое от лицата по ал. 2, когато то се
намира в трета държава, в която съществуват
правни ограничения за предоставяне на необ-
ходимата информация. В този случай се прила-
гат правилата за преценка на показателите на
застрахователя при липса на информация.
(5) При осъществяване на допълнителния
надзор по ал. 1 заместник-председателят може
в конкретен случай да не вземе предвид състо-
янието на лице по ал. 2, когато лицето предс-
тавлява незначителен интерес с оглед целите
на допълнителния надзор върху застраховате-
ля или отразяването на неговото финансово
състояние е неуместно или заблуждаващо с
оглед целите на допълнителния надзор върху
застрахователя.
(6) Допълнителният надзор по ал. 1 не пред-
ставлява надзор върху застрахователя от трета
държава, застрахователния холдинг или заст-
рахователния холдинг със смесена дейност по-
отделно.
(7) Когато застрахователи от една застра-
хователна група имат седалище в различни
държави членки и се контролират от един и
същ застрахователен холдинг, презастрахова-
тел, застраховател от трета държава или зас-
трахователен холдинг със смесена дейност, ко-
мисията може по силата на споразумение,
сключено с компетентен орган на държава
членка, да прехвърли правомощието си за осъ-
ществяване на допълнителен надзор върху за-
страховател по ал. 1, съответно да получи пра-
вомощия да осъществява допълнителен над-
зор върху застраховател със седалище в друга
държава членка.
(8) За целите на установяване или потвърж-
даване на съществена информация, необходи-
ма за допълнителния надзор по ал. 1, която се
намира в лице по ал. 2 със седалище в държава
членка, комисията или заместник-председате-
лят могат да искат съдействието на компетент-
ните органи на тази държава членка при спаз-
ване на местния закон. Когато е получила иска-
не от компетентен орган на държава членка за
съдействие за установяване или за потвържда-
ване на съществена информация, необходима
за осъществявания от него допълнителен над-
зор и която се намира в лице със седалище в
Република България, което е свързано лице със
застрахователя в държавата членка, участващо
лице в този застраховател или свързано лице с
лице, участващо в този застраховател, предсе-
дателят на комисията разпорежда извършване
на проверка по реда на чл. 19 от Закона за Ко-
мисията за финансов надзор. По искане на ор-
гана на държавата членка в проверката могат
да участват негови служители или посочени от
него експерти.
Обмен на информация с компетентни органи
Чл. 300. (1) Комисията и заместник-предсе-
дателят вземат становището на компетентните
органи, осъществяващи застрахователния над-
зор в държави членки:
1. преди издаването на лиценз на застрахова-
тел, който се контролира от застраховател със
седалище в държава членка или от друго юриди-
ческо или физическо лице, което контролира
застраховател със седалище в държава членка;
2. когато застраховател със седалище в дър-
жава членка или друго юридическо или физи-
ческо лице, което контролира застраховател със
седалище в държава членка, е подало заявле-
ние по чл. 16, ал. 3.
(2) Комисията и заместник-председателят
вземат становището на Българската народна
банка и на органите, осъществяващи банков
надзор в държава членка:
1. преди издаването на лиценз на застрахо-
вател, който се контролира от банка със седа-
лище в Република България или в държава
членка, или от друго юридическо или физичес-
ко лице, което контролира банка със седалище
в държава членка;
2. когато банка със седалище в Република
България или в държава членка, или друго
юридическо или физическо лице, което конт-
ролира банка със седалище в Република Бълга-
рия или в държава членка, е подало заявление
по чл. 16, ал. 3.