Държавен вестник, бр. 5, 2019 г., стр. 19

БРОЙ  5	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  19  
13.6.3.3. експозиция на заразена храна/пи-
тейна вода;
13.6.3.4. експозиция в околната среда. 
13.6.4. Класификация на случаите:
А. Възможен случай: Не е приложимо;
Б. Вероятен случай: Всяко лице, което от-
говаря на клиничните критерии и при което 
съществува епидемична връзка;
В. Потвърден случай: Всяко лице, което отго-
варя на клиничните и лабораторните критерии.
14. ВИРУСНИ ХЕПАТИТИ
14.1. ХЕПАТИТ А (Hepatitis A virus)
14.1.1. Клинични критерии:
14.1.1.1. Всяко лице с дискретно начало на 
симптомите (напр. умора, коремни болки, загуба 
на апетит, гадене и повръщане)
и
14.1.1.2. Поне един от следните три критерия:
14.1.1.2.1. повишена температура;
14.1.1.2.2. жълтеница;
14.1.1.2.3. повишени стойности на серумните 
аминотрансферази.
14.2.1. Лабораторни критерии: поне един от 
следните три критерия:
14.2.1.1. доказване на нуклеинова киселина на 
вируса на хепатит А в серум или изпражнения;
14.2.1.2. доказване на специфичен антитяло-
отговор срещу вируса на хепатит А;
14.2.1.3. доказване на антиген на вируса на 
хепатит А в изпражненията.
14.3.1 Епидемиологични критерии: поне един 
от следните четири критерия:
14.3.1.1. предаване от човек на човек;
14.3.1.2. излагане на въздействие на общ 
източник;
14.3.1.3. консумация на заразена храна/пи-
тейна вода;
14.3.1.4. излагане на въздействие от околната 
среда;
14.1.4. Класификация на случаите: 
А. Възможен: Не е приложимо.
Б. Вероятен: Всяко лице, което отговаря на 
клиничните критерии и при което съществува 
епидемична връзка.
В. Потвърден: Всяко лице, което отговаря на 
клиничните и лабораторните критерии.
14.2. ХЕПАТИТ В (Hepatitis В virus)
14.2.1. Клинични критерии 
Не са приложими за целите на надзора. 
14.2.2. Лабораторни критерии: положителни 
резултати от поне един (или повече) от следните 
тестове или комбинации от тестове: 
14.2.2.1. IgM антитяло за ядрен антиген на 
хепатит B (anti-HBc IgM); 
14.2.2.2. повърхностен антиген на хепатит B 
(HbsAg); 
14.2.2.3. е-антиген на хепатит B (НвеAg); 
14.2.2.4. нуклеинова киселина на хепатит B 
(ДНК на HVB). 
14.2.3. Епидемиологични критерии 
Не са приложими за целите на надзора. 
14.2.4. Класификация на случаите: 
А. Възможен случай: Не е приложимо;
Б. Вероятен случай: Не е приложимо; 
В. Потвърден случай: Всяко лице, което от-
говаря на лабораторните критерии.
14.3. ХЕПАТИТ С (Hepatitis С virus)
14.3.1. Клинични критерии 
Не са приложими за целите на надзора.
14.3.2. Лабораторни критерии : поне един от 
следните три критерия: 
14.3.2.1. откриване на нуклеинова киселина 
на вируса на хепатит С (РНК на HCV);
14.3.2.2. откриване на ядрен антиген на вируса 
на хепатит С (HCV ядро); 
14.3.2.3. специфичен антитяло отговор срещу 
вируса на хепатит C (anti-HCV), потвърден с тест 
за потвърждаване на антитела (напр. имуноблот) 
при лица на възраст над 18 месеца без данни за 
преминала инфекция. 
14.3.3. Епидемиологични критерии 
Не е приложимо.
14.3.4. Класификация на случаите: 
А. Възможен случай: Не е приложимо; 
Б. Вероятен случай: Не е приложимо; 
В. Потвърден случай: Всяко лице, което от-
говаря на лабораторните критерии.
14.4. ХЕПАТИТ D, остър (Hepatitis D virus)
14.4.1. Клинични критерии
Не са приложими за целите на надзора.
14.4.2. Лабораторни критерии:
14.4.2.1. IgМ/ IgG антитела срещу хепатит D 
вируса (anti-HDV) и наличие на повърхностния 
антиген на хепатит В вируса (HBsAg – положи-
телни);
14.4.2.2. доказване на хепатит D антиген 
(HDAg) в клинични проби; 
14.4.2.3. доказване на нуклеинова киселина в 
клинични проби.
14.4.3. Класификация на случаите:
А. Възможен: Не е приложимо;
Б. Вероятен: Не е приложимо; 
В. Потвърден: Всяко лице, което отговаря на 
лабораторните критерии.
14.5. ХЕПАТИТ Е, остър 
14.5.1. Клинични критерии:
14.5.1.1. Всяко лице с дискретно начало на 
симптомите (напр. умора, коремни болки, загуба 
на апетит, гадене и повръщане) 
и 
14.5.1.2. поне един от следните три симптома: 
14.5.1.2.1. повишена температура; 
14.5.1.2.2. жълтеница;
14.5.1.2.3. повишени стойности на серумните 
аминотрансферази.
14.5.2. Лабораторни критерии: поне един от 
следните два критерия:
14.5.2.1. откриване, в серум или плазма, на IgM 
антитела в комбинация с покачващи се стойнос­
ти на IgG антитела срещу вируса на хепатит Е;
14.5.2.2. откриване на нуклеиновата кисели-
на на вируса на хепатит Е в серум/плазма или 
изпражнения.
14.5.3. Епидемиологични критерии: поне един 
от следните пет критерия: 
14.5.3.1. пътуване до или пребиваване в ен-
демичен район за хепатит Е;
14.5.3.2. доказана епидемиологична връзка за 
предаване от човек на човек;
14.5.3.3. консумиране на заразена храна/
питейна вода;
14.5.3.4. контакт с животни;
14.5.3.5. рискова експозиция в околната среда.