Държавен вестник, бр. 119, 2002 г., стр. 59

Б Р О Й  119
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  59
до незаконосъобразност на последния в обжал-
ваната му част. Изложените съображения се
подкрепят от необходимостта чрез трайно уреж-
дане на тази материя да се гарантира законосъ-
образното осъществяване на конституционно-
то право на гражданите на обществено осигуря-
ване, в частност на правото им на пенсия. В
тази връзка не е налице и нарушаване на основ-
ния осигурителен принцип за равнопоставеност
на осигурените лица, регламентиран в чл. 3, т. 3
от Кодекса за задължителното обществено оси-
гуряване, след като законодателят чрез въвеж-
дането на различните видове пенсии за осигу-
рителен стаж и възраст е допуснал това изклю-
чително по социални съображения, по ред и
начин, приложим за правовата държава.
С оглед на изложеното, настоящият петчле-
нен състав на Върховния административен съд
намира, че Наредбата за пенсиите е незаконо-
съобразна в обжалваната част, а именно § 1 от
допълнителните разпоредби, като противоре-
чаща на нормативен акт от по-висок ранг, а
именно чл. 82 и 84 от Кодекса за задължително-
то обществено осигуряване, и като такава след-
ва да се отмени.
Водим от горното и на основание чл. 23, ал. 1
от Закона за Върховния административен съд,
Върховният административен съд, петчленен
състав,
Р Е Ш И :
Отменя като незаконосъобразен § 1 от до-
пълнителните разпоредби на Наредбата за пен-
сиите (ДВ, бр. 21 от 2000 г.) със следното съдър-
жание: “Възрастта по чл. 68 от Кодекса за за-
дължителното обществено осигуряване” е въз-
растта по чл. 68, ал. 1—3 КЗОО.”
Решението не подлежи на обжалване и вли-
за в сила от деня на обнародването му в “Дър-
жавен вестник”.
Председател: Владислав Славов
73561
на думи и изрази, които се употребяват многок-
ратно в конкретния нормативен акт или чието
обяснение не е възможно да се даде в съответ-
ния текст. Именно поради характера на тази
разпоредба, като такава в “Допълнителни раз-
поредби” към нормативен акт, обособена като
самостоятелно подразделение в неговия край и
даваща обяснение на определен израз, във връз-
ка с прилагане на разпоредбите от Кодекса за
задължителното обществено осигуряване се
установяват твърдените противоречия. В тази
връзка са неотносими възраженията, че няма
пречка “намалената” пенсия за осигурителен
стаж и възраст да бъде отпускана, понеже съ-
щата по аргумент на противното от чл. 80 КЗОО
може да преминава в наследствена пенсия. В
процесния спор тази възможност не се оспорва.
Неоснователно е и възражението, че включва-
нето на възрастта по ал. 4 на чл. 68 КЗОО би
повишило възрастта по чл. 82, ал. 2 КЗОО, ко-
гато наследствена пенсия може да се получава
от преживелия съпруг 5 години преди възраст-
та по чл. 68 КЗОО или преди тази възраст, ако
е нетрудоспособен, както и по чл. 82, ал. 3 КЗОО,
когато наследствената пенсия може да се полу-
чава от родителите с право на наследствена
пенсия от починалите си деца, ако са навърши-
ли възрастта по чл. 68 КЗОО. В тези случаи
органът, който прилага тези норми при отпус-
кане на конкретния вид наследствена пенсия,
след систематичното тълкуване на съответна-
та правна норма и фактическата обстановка,
ще преценява изискването за навършена въз-
раст конкретно, още повече че в случая се при-
лага основният принцип, а именно този за пре-
ценяване възрастта с оглед отпускане на пен-
сия за осигурителен стаж и възраст при пълен
размер, а не изключението, а именно възрастта
при пенсия за осигурителен стаж и възраст при
намален размер. Недопустимо е въвеждането
на такова ограничение, какъвто характер има
разпоредбата на § 1 от допълнителните разпо-
редби, с подзаконов нормативен акт, което води
НЕОФИЦИАЛЕН РАЗДЕЛ