Държавен вестник, бр. 97, 2017 г., стр. 8

СТР.  8	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  97
ки се вписва в регистър „Дневник складова 
наличност“. Съобщението за получаване се 
подава в съответствие с чл. 73д.
(3) При посочени липси в съобщението за 
получаване на акцизни стоки, когато изпра-
щачът е установен в друга държава членка, 
митническите органи извършват проверка на 
действително получените количества. Про-
верката относно действително изпратеното 
количество се извършва съгласно Регламент 
(EС) № 389/2012 г. на Съвета от 2 май 2012 г. 
относно административното сътрудничество 
в областта на акцизите и за отмяна на Регла-
мент (ЕО) № 2073/2004 (ОВ, L 121/1 от 8 май 
2012 г.), наричан по-нататък „Регламент (ЕС) 
№ 389/2012“.
(4) След извършване на проверките по ал. 3, 
с които са установени липси по ал. 1, начални-
кът на компетентното митническо учреждение, 
на територията на което се намира данъчният 
склад, обектът на регистрирания получател 
или на временно регистрирания получател, 
издава решение за установяване на задължение 
за акциз от изпращача, като с едно решение 
може да се установят задължения за акциз за 
съответния данъчен период.
(5) Определеното задължение с решението 
по ал. 4 подлежи на доброволно плащане в 
14-дневен срок от връчването му. След изти-
чането на срока за доброволно плащане реше-
нието подлежи на предварително изпълнение, 
освен ако изпълнението е спряно по реда на 
Данъчно-осигурителния процесуален кодекс.
(6) Решението по ал. 4 подлежи на обжал-
ване по реда на Данъчно-осигурителния про-
цесуален кодекс.
(7) За целите на връчване и събиране на 
установеното задължение с решението по ал. 4 
може да се прилагат разпоредбите на глава 
двадесет и седма „а“ от Данъчно-осигурителния 
процесуален кодекс.
(8) В случаите на чл. 73а, ал. 1, т. 2, когато 
съобщението за получаване се приключи с 
липси, се извършва проверка съгласно Регла-
мент (ЕС) № 389/2012 относно установяване на 
заплащането на акциза. В случай че акцизът 
не е заплатен в другата държава членка, акци-
зът се дължи от лицензирания складодържа-
тел – изпращач, при спазване на разпоредбите 
на чл. 74а, ал. 4.“
19. В чл. 80:
а) в ал. 1 думите „по реда на митническото 
законодателство“ се заличават;
б) създават се ал. 5, 6 и 7:
„(5) В случаите на вливане, сливане или 
разделяне, преди подаване на уведомлението 
по реда на чл. 77 от Данъчно-осигурителния 
процесуален кодекс, при обезпечение, учреде-
но със:
1. банкова гаранция, се представя анекс към 
банковата гаранция, с който да се обезпечат за-
дължения за суми до определения в гаранцията 
максимален размер за възникнали, които биха 
могли да възникнат или установени в срока на 
банковата гаранция задължения за заплащане 
на акциз ведно с лихвата, смятано от първия 
ден след датата на възникване на задължението 
при управлението на данъчния склад;
2. депозит в пари, същият обезпечава за-
дълженията за суми за възникнали, които 
биха могли да възникнат или установени 
задължения за заплащане на акциз ведно с 
лихвата, смятано от първия ден след датата на 
възникване на задължението при управлението 
на данъчния склад.
(6) Лицензираният складодържател е длъжен 
в 30-дневен срок от връчването на решение, 
свързано с промяна на обстоятелствата по 
ал. 5, но не по-късно от 14 дни преди изтича-
нето на срока на предходното обезпечение, да 
предостави новото обезпечение. 
(7) Банковите гаранции трябва да са със 
срок на валидност не по-малко от една година 
от датата на издаването им.“
20. В чл. 81б, ал. 6 думите „по реда на 
митническото законодателство“ се заличават.
21. В чл. 82, ал. 1 думите „по определения 
с митническото законодателство ред за обез-
печаване на митата“ се заличават.
22. В чл. 83е, ал. 2 думите „по реда на 
митническото законодателство“ се заличават.
23. В чл. 83к в изречение второ думите „по 
реда на митническото законодателство“ се 
заличават.
24. В чл. 84, ал. 8:
а) в текста преди т. 1 след думите „чл. 20“ 
се добавя „ал. 2“;
б) в т. 1 се създава изречение второ: „В слу-
чаите на доставка на природен газ, въглища или 
кокс на освободен от акциз краен потребител 
се издава отделен акцизен данъчен документ 
за всеки обект.“
25. В чл. 90а се създава ал. 3:
„(3) Разпоредбата на ал. 1 не се прилага 
за лицата, получили лиценз за управление на 
данъчен склад.“
26. В чл. 90г, ал. 3 думите „отказва изда-
ването на разрешение“ се заменят с „издава 
решение, с което прекратява производството“ 
и се създава изречение второ: „Решението за 
прекратяване на производството подлежи на 
обжалване по реда на глава десета, раздел IV 
от Административнопроцесуалния кодекс.“
27. В чл. 91б:
а) досегашният текст става ал. 1;
б) създават се ал. 2 – 4:
„(2) Забранява се регистрирането на елек-
тронен административен документ или издава-
нето на документ на хартиен носител, когато 
компютърната система не работи, за акцизни 
стоки, които не са произведени или не са по-
стъпили физически в данъчния склад.
(3) Забранява се подаването на съобщение 
по чл. 73д за акцизни стоки, които не са постъ-
пили физически в данъчния склад или обекта.