Държавен вестник, бр. 95, 2011 г., стр. 81

БРОЙ  95	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  81  
5. за позициите в търговския портфейл, 
които са предмет на стратегии за динамично 
хеджиране, ребалансиране на хеджиращите 
позиции в рамките на ликвидния хоризонт 
на хеджираната позиция може да се признае, 
когато банката:
а) моделира последователно ребалансира­
нето на хеджиращите позиции спрямо съот­
ветната съвкупност от позиции в търговския 
портфейл;
б) демонстрира, че ребалансирането води 
до по-добро измерване на риска;
в) демонстрира, че пазарите на използва­
ните за хеджиране инструменти са достатъчно 
ликвидни, за да позволят такова ребалансиране 
дори по време на неблагоприятни условия;
г) е отчела в капиталовото изискване ос­
татъчните рискове от динамичните стратегии 
за хеджиране.	
Изисквания към моделите за риск от неизпъл­
нение и миграционен риск
Чл. 315г. (1) Като част от независимия 
преглед на системата за измерване на риска 
и на утвърждаването на моделите съгласно 
чл. 314 по отношение на подхода по чл. 315а, 
ал. 2 банката:
1. удостоверява, че подходът на моделиране 
на корелационните зависимости и ценовите 
промени е подходящ за портфейла, вклю­
чително изборът и теглата на системните 
рискови фактори;
2. извършва различни стрес тестове, вклю­
чително анализ на чувствителност и сцена­
риен анализ, за оценка на количествената и 
качествената обосновка на подхода, особено 
по отношение на третирането на концен­
трациите; тези тестове не се ограничават до 
исторически настъпили събития;
3. прилага подходящи критерии за количест­
вено утвърждаване, включително сравнителни 
показатели при вътрешното моделиране.
(2) Подходът по чл. 315а, ал. 2 съответ­
ства на вътрешната методология на банката 
за установяване, измерване и управление на 
рисковете в търговския портфейл.
(3) Банката поддържа подробна писмена 
документация относно корелационните зави­
симости и другите допускания, използвани при 
моделирането на подхода по чл. 315а, ал. 2.
(4) Ако банката използва подход по чл. 315а, 
ал. 2, който не отговаря на някои от изис­
кванията по чл. 315а – 315г, но съответства 
на вътрешната методология на банката за 
установяване, измерване и управление на 
риска, тя доказва пред БНБ, че нейният 
подход води до капиталово изискване, което 
е не по-малко от това, което се основава на 
подход, който отговаря на всички изисквания 
на чл. 315а – 315г. Това доказване е част от 
годишния надзорен преглед на банката.
(5) Банката извършва необходимите из­
числения по подхода по чл. 315а, ал. 2 поне 
веднъж седмично.
Вътрешен подход за третиране на допълни­
телните рискове
Чл. 315д. (1) Банка може, след разрешение 
от БНБ, да изчислява допълнително капита­
лово изискване по вътрешен подход вместо 
капиталово изискване за портфейла за коре­
лационно търгуване съгласно чл. 276а, ал. 4, 
когато са изпълнени следните условия:
1. вътрешният подход обхваща по подходящ 
начин всички ценови рискове при 99,9 %-ов 
доверителен интервал за капиталов хоризонт 
от една година, при допускане за постоянно 
ниво на риск, като подходът се коригира, 
когато е уместно, за да отрази влиянието на 
ликвидността, концентрацията, хеджирането и 
опционните характеристики; банката може да 
включи в обхвата на вътрешния подход всич­
ки позиции, които се управляват съвместно 
с позициите от портфейла за корелационно 
търгуване, и да изключи тези позиции от 
приложението на чл. 315а, ал. 1;
2. размерът на капиталовото изискване за 
всички ценови рискове е най-малко 8 % от 
размера на капиталовото изискване, изчислено 
съгласно чл. 276а, ал. 4;
3. следните рискове са обхванати по под­
ходящ начин:
а) кумулативният риск, възникващ от 
множество неизпълнения, включително редът 
на неизпълненията, при продукти, разделени 
на траншове;
б) риск на кредитния спред, включително 
гама- и смесен гама-ефект;
в) променливост на косвените корелаци­
онни коефициенти, включително взаимното 
влияние между спредовете и коефициентите;
г) базисният риск, който включва:
аа) базисната разлика по отношение на 
спреда на индекс и спредовете на съставля­
ващите го задължения на отделни лица; и
бб) базисната разлика по отношение на 
косвената корелация на индекс и тази на 
съответните портфейли;
д) променливост на нивата на възстановя­
ване, доколкото е свързана със склонността 
на тези нива да оказват влияние върху цените 
на траншовете; и
е) доколкото цялостната рискова мярка 
включва ползи от динамично хеджиране – рис­
кът от неперфектно хеджиране и потенциал­
ните разходи за неговото ребалансиране;
4. банката разполага с достатъчно пазарни 
данни, за да гарантира, че отчита напълно 
характерните рискове, свързани с тези експо­