Държавен вестник, бр. 35, 2024 г., стр. 8

СТР.  8	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  35
ал. 5) и парламентът (вкл. самото VІІ Велико 
народно събрание през септември 1991 г. и на 
основание именно чл. 53, ал. 5) приема реше-
ния за откриване на частни висши училища. 
Разпоредбата на чл. 53, ал. 6 има значителен 
нормативен потенциал. Водеща е конститу-
ционната повеля за държавно насърчаване 
на образованието, която се изпълнява чрез 
поредица изрично закрепени на конституци-
онно равнище задължения на държавата: да 
„насърчава образованието“ – от една стра-
на, като „създава и финансира училища“, а 
от друга страна, като „подпомага способни 
ученици и студенти“, както и като „създава 
условия за професионално обучение и пре- 
квалификация“. Държавата също „упражнява 
контрол“ – над всички училища. Смисълът 
на разпоредбата предполага тя да се прилага 
по отношение на всички видове и степени 
училища в държавата освен в частта „създава 
и финансира училища“.
Тези задължения на държавата се изпъл-
няват от компетентните държавни органи – в 
частност от Народното събрание и от Минис-
терския съвет – на които е оставена свобода 
на преценка, вкл. по целесъобразност в съот-
ветния исторически период, като се отчитат 
както актуалните потребности на държавата 
и обществото, така и ограниченият публичен 
ресурс. „Законодателят преценява по целе-
съобразност каква система за образование 
да приеме и въз основа на какви принципи 
то да се осъществява в съответствие с кон-
ституционните изисквания. Законодателната 
власт разполага със значителна дискреция, 
доколкото не навлиза в компетентността на 
други държавни органи съобразно принципа 
на разделение на властите“ (Решение № 9 от 
10.05.2018 г. по к.д. № 5/2017 г.). 
От изискването на чл. 53, ал. 6 от Основ-
ния закон държавата да подпомага способни 
студенти не следва, че тя е задължена да 
предоставя стипендии, нито че е задължена 
да прави това за всички висши училища, и 
от него не може да бъде изведено „право на 
стипендия“. Държавата разполага с по-ши-
роки възможности да намери най-подходящи 
за съответните икономически и социални 
условия механизми за подпомагане, както и 
да определи критерии за „способни студенти“ 
и на кои от тях да бъде осигурено подпома-
гане. Подпомагането на способни студенти 
има за цел насърчаване на развитието им в 
общ интерес, а не компенсиране на сложи-
ли се различия в техния икономически или 
социален статус. Формите на подпомагане 
на способни студенти могат да са различни, 
макар в повечето случаи да имат финансов 
израз. Предоставянето на стипендии е една 
от възможните форми, но не и единствената. 
Конституцията прогласява правото на об-
разование, но оставя механизмите за неговото 
осъществяване и гарантиране в преценка на за-
конодателната власт, чиито обективни граници 
са очертани от конституционните принципи. 
Държавата не може да не изпълнява своето 
конституционно задължение да подпомага 
способни студенти – и в това отношение не 
може изначално да разграничава студентите 
според собствеността на висшето училище. 
Държавата обаче не може и да бъде лишена 
от свобода на преценката как да изпълнява 
това задължение в съответния исторически 
период с оглед потребностите и в рамките 
на разполагаемия публичен ресурс, без да 
се нарушават конституционните начала на 
държавната политика в образованието. 
Конституцията предоставя на държавата, 
в лицето на законодателната и изпълнител-
ната власт, дискреция при разработването и 
осъществяването на политиката за развитие 
на образованието, вкл. по отношение на вис­
шето образование, при спазване на консти-
туционните ценности и принципи. На тази 
основа законодателят определя съдържанието 
на държавната образователна политика, вкл. 
начините за подпомагане на способни сту-
денти. Конституционната повеля държавата 
да подпомага способни студенти включва 
задължение тя да въведе ясни и конституци-
оносъобразни критерии за определяне на спо-
собни студенти, които да подпомага – с оглед 
поставените обществени цели и приоритетни 
за съответния исторически период области на 
познание, независимо дали висшето училище 
е частно, или държавно.
По о т ношен ие на пос т ъп и ло т о на 
30.11.2022 г. допълнение към искането, в ко-
ето вносителят привежда доводи за твърдян 
от него „дискриминационен подход и неравно 
третиране“ на обучаващите се в платена форма 
студенти в държавни висши училища, които 
също са лишени от право на стипендия от 
държавата, съдът не установява, че оспорената 
пред него законова разпоредба е основание за 
твърдяното от вносителя на искането неравен-
ство. Съдът отбелязва, че в чл. 9, ал. 3, т. 8 
ЗВО се предвижда Министерският съвет да 
утвърждава условията и реда за предоставяне 
на стипендии в държавните висши училища 
и твърдяното от омбудсмана ограничение по 
отношение на стипендиите на студентите в 
платена форма в държавно висше училище 
произтича от чл. 1 на Постановление № 90 на 
Министерския съвет от 26.05.2000 г. за усло-
вията и реда за предоставяне на стипендии на 
студентите, докторантите и специализантите 
от държавните висши училища и научни ор-
ганизации. Този акт не подлежи на контрол 
за конституционосъобразност на основание 
чл. 149, ал. 1, т. 2 от Конституцията.
Уважаване на искането за обявяване на 
разпоредбата на чл. 8, т. 3 ЗВО в частта 
„държавните“ за противоконституционна би