Държавен вестник, бр. 56, 2022 г., стр. 22

СТР.  22	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  56
В останалите си части разпоредбите на 
§ 44 и 45 ПЗР на ЗИДЗСВ не противоречат 
на Конституцията. С тях е дадена възможност 
в определен срок магистратите да заявят же-
ланието си да бъдат възстановени на длъж-
ността, която са заемали преди назначението 
си в съответния специализиран съд или про-
куратура, както и е предвидено задължение 
за съответните колегии на ВСС в определен 
срок да разкрият длъжности на съдии, респ. на 
прокурори и следователи, в съдилища и про-
куратури, съответни на закриваните. По този 
начин законодателят е предвидил ефективна 
защита на преназначаваните съдии, прокурори 
и следователи в съответствие с прогласената в 
чл. 129, ал. 3 от Конституцията несменяемост 
на магистратите.
В оспорения § 46 ПЗР на ЗИДЗСВ законо-
дателят изрично предвижда запазването на 
придобития ранг и размера на възнаграждение 
на съдиите, прокурорите и следователите от 
закриваните органи на съдебната власт. Това 
решение е в съответствие с принципа на неза-
висимата съдебна власт и на несменяемостта 
на магистратите. Ето защо направеното от 
главния прокурор искане за обявяване на 
неговата противоконституционност следва да 
бъде отхвърлено.
С разпоредбата на § 47 ПЗР на ЗИДЗСВ е 
уредено положението на лицата, които след 
изтичане или предсрочно прекратяване на 
мандата имат право да бъдат възстановени, 
респ. преназначени, в закритите съдилища и 
прокуратури, като им се гарантира заемането 
на равна по степен длъжност в съответните 
органи на съдебната власт. Поради това ис-
кането на главния прокурор в тази му част 
следва да бъде отхвърлено.
Статусът на съдебните заседатели, избрани 
за участие в производствата пред Специали-
зирания наказателен съд, е регламентиран в 
§ 54 ПЗР на ЗИДЗСВ, като е предвидено, че 
мандатът им се прекратява с влизането в сила 
на закона, с изключение на тези от тях, които 
участват в производства, по които е проведено 
разпоредително заседание. Предвидено е също 
така, че мандатът им по тези производства 
продължава като съдебни заседатели в Софий-
ския градски съд и се прекратява от датата на 
обявяване на мотивите към присъдата или от 
датата на прекратяване на наказателното или 
съдебното производство.
Според главния прокурор е противокон-
ституционно законодателното разрешение, 
предвиждащо продължаване на мандата на 
съдебните заседатели, избрани в Специализи-
рания наказателен съд, като такива в Софий-
ския градски съд, тъй като те нито са канди-
датствали за този съд, нито са били избрани 
по надлежния ред в него, нито са полагали 
клетва като съдебни заседатели в този съд, а 
това противоречи на предвидения в ЗСВ ред 
за избор на съдебни заседатели. Несъвършен-
ствата на разпоредбата и противоречието є с 
действащото законодателство според вносителя 
на искането водят до нарушение на принципа 
на чл. 4, ал. 1 от Конституцията.
Конституционният съд намира, че оспоре-
ната разпоредба не е противоконституционна. 
По силата на § 59 ПЗР на ЗИДЗСВ Софийският 
градски съд е определен като правоприемник 
на активите, пасивите, правата и задълже-
нията на Специализирания наказателен съд. 
Няма пречка в прехвърлените на Софийския 
градски съд дела да вземат участие съдебните 
заседатели от Специализирания наказателен 
съд, започнали тяхното разглеждане. Мандатът 
на тези съдебни заседатели следва да се счита 
продължен по правилата на чл. 69, ал. 3 ЗСВ 
до приключване на делата в тази съдебна ин-
станция. Това разрешение е прието и предвид 
принципа на неизменност на съдебния състав, 
започнал разглеждането на наказателното дело.
С разпоредбата на § 56 ПЗР на ЗИДЗСВ се 
предвижда, че трудовите правоотношения на 
служителите от Специализирания наказателен 
съд, Апелативния специализиран наказателен 
съд, Специализираната прокуратура и Апе-
лативната специализирана прокуратура се 
уреждат при условията и по реда на чл. 123 от 
Кодекса на труда и в съответствие с чл. 341, 
ал. 2 и чл. 343, ал. 2 ЗСВ, като не се прилага 
§ 59 ПЗР на ЗИДЗСВ, който урежда право- 
приемството на специализираните наказателни 
съдилища. 
Според вносителя липсата на правопри-
емство по отношение на прокуратурите съз-
дава неяснота относно уредбата на трудовите 
правоотношения на служителите. Липсата 
на препращане към конкретен работодател 
по смисъла на чл. 123 от Кодекса на труда и 
принудителното и произволно преместване към 
абстрактно определен работодател нарушават 
правото на труд и на свободен избор на място 
на работа в противоречие с чл. 48, ал. 1 и 3 
от Конституцията. 
Оспореният § 56 ПЗР на ЗИДЗСВ препраща 
към разпоредба от Кодекса на труда, съгласно 
която при промяна на работодателя се запазват 
трудовите правоотношения на служителите, и 
към разпоредби от ЗСВ, според които броят на 
служителите в органите на съдебната власт се 
определя от колегиите на ВСС, като при тях-
ното преназначаване не се провежда конкурс. 
С тази уредба законодателят цели при 
закриването на специализираните органи на 
съдебната власт да не се стигне до прекратява-
не на правоотношенията на работещите в тях 
служители. Същевременно оспореният пара-
граф изключва приложението на § 59 ЗИДЗСВ, 
който урежда правоприемството на закритите 
съдилища. С препращането към чл. 123 от 
Кодекса на труда законодателят е гарантирал 
запазване на трудовите правоотношения на 
служителите от закритите специализирани