Държавен вестник, бр. 48, 2006 г., стр. 119

Б Р О Й  48
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  119
(3) Забранява се при придвижването на жи-
вотните по ал. 2 между събирателния център и
кланицата те да влизат в контакт с двукопитни
животни, които не отговарят на разпоредбите
по тази наредба.
Чл. 11. (1) Директорите на регионалните
ветеринарни служби в Република България не-
забавно уведомяват генералния директор на
НВМС при поява на съмнение за наличие на
някоя от болестите по приложение № 5.
(2) Всяка година до 31 май НВМС изпраща
в Европейската комисия подробна информация
за възникналите на нейна територия през пред-
ходната календарна година болести по прило-
жение № 5, както и на каквато и да е друга бо-
лест по приложение № 6, включително и под-
робно описание на извършваните програми за
мониторинг и ликвидиране на тези болести.
Чл. 12. (1) Националната ветеринарно-
медицинска служба изготвя задължителна
програма за контрол и борба с болестите, по-
сочени в приложение № 6, и представя писме-
но тази програма на Европейската комисия,
като посочва:
1. разпространението на болестта в страната;
2. причините за провеждане на програмата,
значимостта на болестта, направените разходи
за нея и вероятните ползи от нейното прилагане;
3. географския район, върху който тази прог-
рама ще се прилага;
4. категориите на статут, които ще се прила-
гат към животновъдни обекти, стандартите,
които трябва да се достигнат за всяка отделна
категория, и процедурите за изследване, които
ще се използват;
5. процедурите за мониторинг на изпълне-
нието на програмата, и резултатите от които се
представят в Европейската комисия най-малко
един път годишно;
6. действията, които трябва да се предприе-
мат, ако по някаква причина съответният жи-
вотновъден обект или предприятие загуби своя
статут;
7. действията, които се предприемат, ако
резултатите от изследванията, извършени в
съответствие с изискванията на програмата, са
положителни.
(2) Представените от НВМС програми може
да се изменят или допълват от Европейската
комисия.
Чл. 13. (1) Когато територията на страната
или част от нея е свободна от посочените в
приложение № 6 болести, НВМС представя в
Европейската комисия документация за:
1. естеството на болестта и историята на
нейната поява на територията на страната;
2. резултатите от надзорните изследвания,
основани на серологични, микробиологични,
патологоанатомични или епизоотични изслед-
вания, при които нормативните разпоредби
изискват те да са обект на задължително ин-
формиране на НВМС;
3. периода, през който е бил провеждан този
надзор;
4. периода, през който е действала забрана
за ваксиниране срещу тази болест, както и гео-
графския район, за който тази забрана се отнася;
5. мероприятията, чрез които е установено
отсъствието на тази болест.
(2) Допълнителните гаранции, които Евро-
пейската комисия определя след одобрението
на програмата по чл. 12, ал. 1, са задължителни
за Република България при обмен на животни
с държави членки.
(3) Националната ветеринарномедицинска
служба уведомява Европейската комисия за
нови огнища на болестта.
Раздел IV
Изисквания към събирателните центрове
и условия за допускане на животни в тях
Чл. 14. (1) Събирателните центрове се ре-
гистрират по реда на чл. 137 ЗВД.
(2) Директорът на РВМС регистрира съби-
рателния център, при условие че:
1. е снабден със:
а) съоръжения за товарене и разтоварване;
б) съоръжения за поене и хранене, място за
настаняване на животните;
в) съоръжения за инспектиране;
г) съоръжения за изолиране;
д) оборудване за почистване и дезинфекция
на помещения и превозни средства;
е) помещения за съхранение на фураж, тор и
постеля;
ж) система за събиране на отпадъчните води;
з) кабинет за ветеринарния лекар по т. 3;
2. всички съоръжения по т. 1 са от материа-
ли, позволяващи лесно почистване и дезинфек-
циране;
3. са осигурени условия за извършване на
необходимите прегледи и проверки;
4. има сключен договор с ветеринарен лекар
за обслужване на животните;
5. е с капацитет, който позволява да се събе-
рат най-малко 40 броя животни.
(3) Всеки регистриран събирателен център
се контролира от официален ветеринарен ле-
кар, определен от директора на съответната
РВМС, на чиято територия се намира.
(4) Националната ветеринарномедицин-
ска служба предоставя на Европейската ко-
мисия копие от регистъра на събирателните
центрове.
Чл. 15. (1) В регистриран събирателен цен-
тър се допускат животни, при условие че съби-
рателният център е:
1. разположен в район, който не е обект на
забрана или ограничения за придвижване на
говеда и свине;
2. почистен и дезинфекциран преди изпол-
зването му, като това се контролира от офици-
алния ветеринарен лекар, отговарящ за съби-
рателния център.