Държавен вестник, бр. 52, 2007 г., стр. 62

С Т Р .  62
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  52
на комисията информацията се разкрива и на
български език или на английски език, по из-
бор на емитента.
(4) Когато ценните книжа са допуснати до
търговия на регулиран пазар без съгласието
на емитента, изискванията по ал. 1—3 се при-
лагат за лицето, което е поиска
ло допускане на ценните книжа до търго-
вия на регулиран пазар.
(5) Извън случаите по ал. 1—4, когато цен-
ни книжа с единична номинална стойност най-
малко левовата равностойност на 50 000 евро
или дългови ценни книжа с номинална стой-
ност във валута, различна от евро, но най-мал-
ко левовата равностойност на 50 000 евро към
датата на издаването им, са допуснати до тър-
говия на регулиран пазар в една или повече
държави членки, регулираната информация се
разкрива на език, приет от изпращащата и при-
емащите държави членки, или на език, приет
за обичаен в сферата на международните фи-
нанси, по избор на емитента или на лицето,
което е поискало допускане на ценните книжа
до търговия на регулиран пазар.
Раздел III
Изисквания към емитенти на облигации за
предоставяне на информация на притежатели-
те на облигации и други дългови ценни книжа
Чл. 100х. (1) Емитентът на облигации е длъ-
жен да осигури равнопоставеност на намира-
щите се в еднакво положение облигационери
относно всички права, свързани с облигациите.
(2) Облигационерите могат да бъдат пред-
ставлявани от пълномощник с пълномощно,
изготвено съгласно законодателството на дър-
жавата, в която е седалището на емитента.
(3) Лицето по ал. 1 е длъжно да:
1. осигури всички необходими условия и
информация, за да могат облигационерите да
упражняват своите права, както и да гарантира
целостта на тази информация;
2. предостави образец на пълномощното по
ал. 2 на хартиен носител или чрез електронни
средства, ако е приложимо, заедно с материа-
лите за общото събрание или при поискване и
след свикването му;
3. посочи поне една финансова институция,
чрез която се извършват плащания по облига-
циите; видовете финансови институции, чрез
които могат да се извършват плащанията, се
определят с наредба.
(4) Емитентът може да използва електрон-
ни средства за предоставяне на информация на
облигационерите, ако общото събрание е взело
такова решение и са спазени следните условия:
1. използването на електронни средства не
зависи от седалището или адреса на облигацио-
нерите или на лицата, които ги представляват;
2. взети са мерки за идентифициране, така
че информацията действително да бъде предос-
тавена на облигационерите;
3. облигационерите са заявили изрично пис-
мено съгласие за предоставяне на информаци-
ята чрез електронни средства или в 14-дневен
срок от получаване на искане от емитента за
такова съгласие не са заявили изричен отказ;
по искане на облигационерите емитентът е
длъжен по всяко време да им предоставя ин-
формацията и на хартиен носител;
4. определянето на разходите, свързани с
предоставянето на информация чрез електрон-
ни средства, не противоречи на принципа по
ал. 1 за осигуряване на равнопоставеност.
(5) Алинеи 1—4 се прилагат съответно за пре-
доставянето на информация от емитенти на дру-
ги дългови ценни книжа на притежателите им.
Чл. 100ц. (1) Емитентът на облигации е длъ-
жен да изпрати на комисията поканата по
чл. 214, ал. 1 от Търговския закон най-малко 15
дни преди общото събрание. Освен информа-
цията по чл. 223, ал. 4 от Търговския закон,
поканата за общото събрание трябва да включ-
ва информация относно правото на облигацио-
нерите да участват в него.
(2) Емитентът на облигации е длъжен да
уведоми комисията за:
1. плащането на лихви;
2. решенията във връзка с превръщане, за-
мяна, записване или обезсилване на права по
облигациите и плащания по тях.
(3) Задължението по ал. 2 се изпълнява до
края на работния ден, следващ деня на вземане
на решението, а когато то подлежи на вписване
в търговския регистър—до края на работния
ден, следващ деня на узнаване за вписването,
но не по-късно от 7 дни от вписването.
(4) Когато поканата за общо събрание се
отнася само до притежатели на облигации с
единична номинална стойност най-малко ле-
вовата равностойност на 50 000 евро или екви-
валентна сума в друга валута, в която са дено-
минирани облигациите към датата на емитира-
нето им, емитентът на облигациите, за когото
Република България е изпращаща държава,
може да вземе решение общото събрание да се
проведе във всяка една от държавите членки,
при условие че в тази държава са осигурени
всички необходими условия и информация, за
да могат облигационерите да упражняват свои-
те права. В този случай емитентът уведомява
комисията за своя избор.
(5) Комисията дава публичност на получе-
ната информация чрез водения от нея регистър
за публичните дружества и други емитенти на
ценни книжа.
(6) Алинеи 1—5 се прилагат съответно за
емитенти на други дългови ценни книжа.
Чл. 100ч. (1) Изискванията по този раздел
не се прилагат за емитенти от трета държава,
ако комисията прецени, че законодателството
на съответната държава урежда изисквания,
еквивалентни на изискванията по този закон и
актовете по прилагането му. Условията, при