Държавен вестник, бр. 55, 2021 г., стр. 20

СТР.  20	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  55
телното изпълнение и събирането на нейните 
собствени данъци, както, ако публичното 
вземане беше публично вземане на тази 
друга държава.
4. Когато публично вземане на едната до-
говаряща държава е вземане, по отношение 
на което тази държава може да предприеме 
обезпечителни мерки съгласно своето законо-
дателство, за да осигури неговото събиране, 
това публично вземане по молба на компе-
тентния орган на тази държава се приема 
за целите на предприемане на действия по 
обезпечаването от компетентния орган на 
другата договаряща държава. Тази друга 
държава предприема обезпечителни мерки 
по отношение на това публично вземане в 
съответствие с разпоредбите на своето за-
конодателство, както, ако публичното взе-
мане беше публично вземане на тази друга 
държава, дори ако към момента на прила-
гането на такива мерки публичното вземане 
не подлежи на принудително изпълнение в 
първата посочена държава или се дължи от 
лице, което има правото да възпрепятства 
неговото събиране.
5. Независимо от разпоредбите на ал. 3 и 4 
публично вземане, което е прието от едната 
договаряща държава за целите на ал. 3 или 4, 
не подлежи в тази държава на ограничени-
ята в сроковете или не се ползва с приви-
легиите, предвидени за публични вземания 
по законите на тази държава, поради своя 
характер на такова вземане. В допълнение, 
публично вземане, което е прието от едната 
договаряща държава за целите на ал. 3 или 4, 
не се ползва в тази държава с привилегиите, 
предвидени за това публично вземане по 
законите на другата договаряща държава.
6. Действия, свързани със съществуването, 
валидността или сумата на публично вземане 
на едната договаряща държава, няма да се 
предприемат пред съд или административни 
органи на другата договаряща държава.
7. Когато във всеки един момент след 
отправяне на молба по ал. 3 или 4 от една-
та договаряща държава и преди другата 
договаряща държава да събере и преведе 
съответното публично вземане на първата 
посочена държава, съответното публично 
вземане престава да бъде:
а) в случаите на молба по ал. 3, публично 
вземане на първата посочена държава, 
което подлежи на принудително из-
пълнение по законите на тази държава 
и се дължи от лице, което към този 
момент не може да възпрепятства не-
говото събиране по законите на тази 
държава, или
б) в случаите на молба по ал. 4, публично 
вземане на първата посочена държава, 
по отношение на което тази държава 
съгласно своето законодателство може 
да предприеме обезпечителни мерки, 
за да осигури неговото събиране, 
компетентният орган на първата посочена 
държава незабавно уведомява компетентния 
орган на другата държава за този факт и, по 
избор на другата държава, първата посочена 
държава ще спре или оттегли молбата си.
8. В никакъв случай разпоредбите на този 
член няма да се считат като налагащи на 
едната договаряща държава задължението:
а) да предприема административни мерки, 
отклоняващи се от законите и админи-
стративната практика на тази или на 
другата договаряща държава;
б) да предприема мерки, които биха про-
тиворечали на обществения ред (ordre 
public);
в) да предоставя съдействие, ако другата 
договаряща държава не е изчерпала 
всички разумни мерки за събиране 
или обезпечаване според случая, които 
съществуват по нейните закони или 
според административната є практика;
г) да предоставя съдействие в онези слу-
чаи, когато административната тежест 
за тази държава е очевидно непропор-
ционална на ползата, която ще получи 
другата договаряща държава.
Член 28
Членове на дипломатически представител-
ства и консулски служби
1. Нищо в тази Спогодба не засяга данъч-
ните привилегии на членовете на дипломати-
ческите представителства и на консулските 
служби, предоставяни съгласно общите 
принципи на международното право или 
разпоредбите на специални споразумения.
2. За целите на тази Спогодба физичес- 
ко лице, което е член на дипломатическо 
представителство или на консулска служба 
на едната договаряща държава в другата 
договаряща държава или в трета държава и 
което е национално лице на изпращащата 
държава, се счита, че е местно лице на из-
пращащата държава, ако там е подложено 
на същите задължения по отношение на да-
нъците върху доходите както местните лица 
на тази държава.
3. Спогодбата няма да се прилага по отно-
шение на международни организации, органи 
и техни длъжностни лица и на членове на 
дипломатическо представителство или на 
консулска служба на трета държава, които се 
намират в едната договаряща държава, ако 
те не са подложени на същите задължения 
по отношение на данъците върху доходите 
както местните лица на тази държава.
Член 29 
Териториално разширение
1. Тази Спогодба може да бъде разширена, 
в нейната цялост или с необходимите проме-
ни, към Аруба, Кюрасао или Синт Маартен, 
ако Аруба, Кюрасао или Синт Маартен на-