Държавен вестник, бр. 17, 2006 г., стр. 37

Б Р О Й  17
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  37
1. в размера на вредата, но не повече от три
брутни месечни възнаграждения;
2. за липса—в пълен размер заедно със за-
конната лихва от деня на причиняване на вре-
дата, а когато това не може да се установи—от
деня на откриване на липсата.
(2) Лицата, които са получили нещо без ос-
нование от причинителя на вредата или са се
възползвали от увреждането по ал. 1, т. 1, дъл-
жат солидарно с причинителя на вредата връ-
щане на полученото до размера на обогатява-
нето. Лицата дължат връщане и на полученото
по дарение от причинителя на вредата, когато
дарението е със средства, извлечени от причи-
нената вреда.
(3) Исковете по ал. 1, т. 2 и ал. 2 се погасяват
с изтичане на 10-годишна давност от деня на
причиняването на вредата.
Чл. 241. Когато вредата е причинена от ня-
колко лица, те отговарят:
1. в случаите на ограничена имуществена
отговорност—съобразно участието на всеки от
тях в причиняването на вредата, а когато това
не може да бъде установено—пропорционално
на брутното месечно възнаграждение; сборът
на дължимите от тях обезщетения не може да
надвишава размера на вредата;
2. в случаите на пълна имуществена отго-
ворност—солидарно.
Чл. 242. (1) В случаите на ограничена иму-
ществена отговорност лицата по чл. 228 изда-
ват заповеди за основанието и размера на отго-
ворността на служителя.
(2) Заповедта се издава в едномесечен срок
от откриването на вредата, но не по-късно от
една година от причиняването є, а когато е
причинена от ръководен служител или при из-
вършване на отчетна дейност—в тримесечен
срок от откриването є, но не по-късно от 5 го-
дини от нейното причиняване. Тези срокове не
текат, ако е образувано производство за осъ-
ществяване на пълна имуществена отговорност,
докато производството е висящо.
(3) Ако служителят в едномесечен срок от
връчването на заповедта писмено оспори осно-
ванието или размера на отговорността, МВР
може да предяви срещу него иск пред съда.
Чл. 243. (1) Пълната имуществена отговор-
ност се осъществява по съдебен ред, освен ако
държавният служител не внесе доброволно су-
мата преди съдебното производство.
(2) Исковете за пълна имуществена отго-
ворност по ал. 1 се погасяват с изтичане на 5-
годишна давност, която започва да тече от
деня на причиняването на вредата. В тези
случаи давността се прекъсва и с акт, съста-
вен от контролен орган, от деня на връчване-
то му на служителя.
Чл. 244. За неуредените в този раздел въ-
проси се прилагат разпоредбите на граждан-
ския закон.
Г л а в а  о с е м н а д е с е т а
ПРЕКРАТЯВАНЕ НА СЛУЖЕБНОТО
ПРАВООТНОШЕНИЕ
Чл. 245. (1) Служебното правоотношение на
държавния служител в МВР се прекратява:
1. при навършване на пределна възраст за
служба в МВР—60 години;
2. при придобиване право на пенсия за оси-
гурителен стаж и възраст—по искане на слу-
жителя или по предложение на органа по наз-
начаването;
3. по здравословни причини—при невъзмож-
ност държавният служител да изпълнява въз-
ложената му работа поради болест, довела до
трайна неработоспособност, или по здравни
противопоказания;
4. по собствено желание;
5. при съкращаване на длъжността;
6. при неявяване или отказ на служителя да
заеме длъжността, на която е възстановен, в 14-
дневен срок от влизане в сила на съдебното реше-
ние за отмяна на заповедта за прекратяване на
служебното правоотношение, освен когато този
срок не бъде спазен по уважителни причини;
7. при обективна невъзможност да изпълня-
ва задълженията си поради:
а) влизане в сила на присъда, с която е нало-
жено наказание лишаване от свобода, когато
изпълнението на наказанието не е отложено по
реда на Наказателния кодекс, или е наложено
наказание по чл. 37, ал. 1, т. 6 и 7 от Наказател-
ния кодекс и не е задължително налагането на
дисциплинарно наказание уволнение;
б) получаване на най-ниската обща оценка
на изпълнението на длъжността;
в) незавършване на курса за първоначална
професионална подготовка;
г) неподаване на декларации по чл. 187, ал. 3;
д) установяване наличието на обстоятелст-
ва по чл. 179, ал. 2, т. 2, когато не е задължител-
но налагането на дисциплинарно наказание
уволнение;
е) отказ или отнемане на разрешение за дос-
тъп до класифицирана информация;
ж) установяване на несъвместимост в случа-
ите по чл. 177, ал. 3;
8. при налагане на дисциплинарно наказа-
ние уволнение;
9. при преминаване на изборна длъжност в
случаите по чл. 177, ал. 5;
10. при прекратяване действието на договор
или при намаляване числеността на служите-
лите по договор, сключен на основание чл. 76,
ал. 1 или чл. 107, ал. 1;
11. в периода на срока за изпитване—поради
несправяне със служебните задължения след
изготвена оценка на изпълнението;
12. при смърт на държавния служител.
(2) Обстоятелствата по ал. 1, т. 3 се уста-
новяват въз основа на решение на Централна-
та експертна лекарска комисия, което може