Държавен вестник, бр. 49, 2020 г., стр. 3

БРОЙ  49	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  3  
(2) Междуведомственият съвет по отбра-
нителна индустрия и сигурност на доставките 
по предложение на министъра на отбраната 
приема:
1. методически указания за планиране на 
граждански ресурси за отбрана, разработ­
ване на държавния военновременен план и 
номенклатурен списък за планиране на во-
енновременните потребности от гражданска 
продукция и услуги;
2. методически указания за разработване 
на ведомствени и териториални военновре-
менни планове и военновременни планове на 
юридически лица.
(3) Плановият период, за който се пла-
нират граждански ресурси за отбрана, се 
определя с методическите указания по ал. 2, 
т. 1 и е в съответствие с продължителността 
на военновременния период, определен с 
нормативен акт.
Чл. 4. (1) Планирането на гражданските 
ресурси се основава на следните принципи 
и условия:
1. синхронизиране на планирането по цели, 
подходи, ресурси, време и място;
2. планиране по икономически дейности 
на национално, ведомствено (секторно/от-
раслово), териториално (областно), местно 
(общинско) и локално (организации и юри-
дически лица) ниво;
3. отчитане на икономическите възмож-
ности на страната и наличието на военно-
временни запаси и държавни резерви, в това 
число кризисни запаси, както и способностите 
за военновременни доставки от местно про-
изводство и от внос;
4. контрол и приоритизиране на задачи-
те при ефективно използване на наличните 
ресурси;
5. прилагане на ръководните документи на 
съюзно ниво, които имат отношение към пла-
нирането на граждански ресурси за отбрана;
6. съгласуваност на военновременното 
планиране на гражданските ресурси с пла-
нирането от другите области на сигурността;
7. приоритетно изпълнение на договори за 
производство, снабдяване и осигуряване със 
стоки и услуги във военно време; 
8. използване на методи, свързани с пла-
ниране, базирано на способности.
(2) Планирането на граждански ресурси за 
отбрана се основава на документите по чл. 11, 
ал. 2 от Закона за отбраната и въоръжените 
сили на Република България, на задачите по 
отбраната на страната, възложени с нормати-
вен акт, на стратегическите и оперативните 
планове на въоръжените сили, плановете за 
привеждане в готовност за работа във военно 
време и плановете за мобилизация на въоръ-
жените сили и другите сили от системата за 
национална сигурност на Република Бълга-
рия и други планове, свързани с отбраната 
на страната.
Чл. 5. (1) Финансовото осигуряване на 
дейностите по наредбата се извършва от 
държавния бюджет, като елемент на финан-
сирането на дейностите по отбранително-мо-
билизационна подготовка, по реда на чл. 34, 
ал. 4 от Закона за отбраната и въоръжените 
сили на Република България.
(2) Във военно време изпълнението на 
възложените военновременни задачи по от-
браната на страната се финансира от бюджета 
на страната.
Г л а в а  в т о р а
РЕД ЗА ПЛАНИРАНЕ
Чл. 6. Субектите по чл. 3, ал. 1 от наредбата 
в рамките на своята компетентност планират 
за военно време:
1. производство или внос на стоки и услуги, 
необходими за въоръжените сили и другите 
сили от системата за национална сигурност 
на Република България с възложени задачи 
по отбраната на страната;
2. производство или внос на основни хра-
нителни и нехранителни стоки, друга граж-
данска продукция и осигуряване на услуги 
за населението;
3. производство или внос на стоки от 
стратегическо значение за икономиката на 
страната и изграждането и поддържането на 
инфраструктурата;
4. извършване на услуги от стратегическо 
значение за осигуряване на устойчиво функ-
циониране на държавата;
5. трудови, материални, финансови и други 
ресурси, необходими за изпълнение на дей-
ностите по наредбата.
Чл. 7. Планирането на граждански ресурси 
за отбрана включва следните етапи:
1. възлагане на военновременни задачи на 
държавните органи, органите на местното 
самоуправление и местната администрация 
и на организации, създадени със закон или с 
акт на Министерския съвет;
2. определяне, по компетентност, на во-
енновременните потребности от граждански 
ресурси на въоръжените сили и на другите 
сили от системата за национална сигурност;
3. определяне, по компетентност, на военно-
временните потребности от граждански ресурси 
от министерствата, ведомствата, областните 
администрации (Столичната община) и общи-
ните (районите), необходими за населението, 
изграждането и поддържането на инфраструк-
турата и функционирането на икономиката и 
администрацията във военно време;