Държавен вестник, бр. 22, 2002 г., стр. 3

Б Р О Й  22
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  3
3.2. Предприятията, които не са задължени по
Закона за счетоводството да съставят отчет за
управлението, представят освен финансовия от-
чет и финансов преглед, който описва и обяснява
финансовите резултати от дейността на предпри-
ятието, източниците на финансиране и полити-
ката на управление.
Общи положения
Технически изисквания към финансовия отчет
4.1. Финансовият отчет се изготвя в хиляди
левове.
4.2. За годишен финансов отчет се счита този
отчет, който е съставен за период една календарна
година. Когато по изключение годишният финан-
сов отчет е съставен за период, по-кратък от една
календарна година, това обстоятелство се оповес-
тява в приложението.
4.3. Счетоводният баланс, отчетът за приходите
и разходите и отчетът за паричния поток съдържат
и данни за предходния отчетен период.
4.4. Новообразуваните предприятия съставят
годишен финансов отчет, който обхваща периода
от датата на тяхното учредяване до края на отчет-
ния период. Данни за предходен отчетен период не
се посочват. В приложението се оповестяват фак-
ти и обстоятелства относно учредяването.
4.5. Когато с нормативен акт са направени про-
мени в съдържанието и формата на отделни със-
тавни части от годишния финансов отчет, инфор-
мацията за предходната година се прекласифици-
ра в съответствие с тези промени.
4.6. Във финансовия отчет се записват наимено-
ванието и правната форма  на предприятието, стра-
ната, в която се намира седалището, адресът, пери-
одът, за който се отнася, датата, към която е съста-
вен, и датата на изготвянето му.
4.7. Сумите по статиите на финансовия отчет,
които са отрицателна величина, се посочват в скоби.
Честно представяне на финансовия отчет
5. Счита се, че финансовите отчети са изготве-
ни честно, когато предприятието:
а) е избрало и прилагало счетоводна политика
в съответствие със Закона за счетоводството и
Националните счетоводни стандарти;
б) за нерешени въпроси в Националните счето-
водни стандарти е избрало и прилагало политика
в съответствие с Международните счетоводни стан-
дарти и е оповестило този факт;
в) е избрало собствена счетоводна политика с
цел избягване на подвеждащо представяне и е опо-
вестило този факт.
Счетоводна политика
6.1. Счетоводната политика представлява съвкуп-
ност от принципи, изходни положения, концепции,
правила, бази и процедури, възприети от предприя-
тието за отчитане на неговата дейност и за предста-
вяне на информацията във финансовия отчет.
6.2. Предприятието разработва счетоводната си
политика до началото на отчетния период в съот-
ветствие със:
а) принципите, определени в Закона за счето-
водството;
б) изискванията, определени в Закона за счето-
водството и в Националните счетоводни стандарти;
в) изискванията, определени в Международни-
те счетоводни стандарти—по въпроси, за чието
решаване няма изрични разпоредби в национални-
те нормативни актове по счетоводство;
г) вътрешните нормативни актове на пред-
приятието, отразяващи спецификата на негова-
та дейност.
6.3. Управляващият орган на предприятието оп-
ределя счетоводна политика, която да дава сигур-
ност, че информацията във финансовите отчети:
а) е необходима за вземане на решение от пот-
ребителите на финансови отчети;
б) е надеждна, т. е.:
—представя достоверно резултатите и финан-
совото състояние на предприятието;
—отразява икономическата същност на съби-
тията и операциите, а не просто тяхната правна
форма;
—е неутрална и безпристрастна;
—е предпазлива;
—е пълна във всички съществени аспекти.
Действащо предприятие
7.1. При изготвянето на финансовите отчети
управляващият орган трябва да има предвид спо-
собността на предприятието да продължи своя-
та дейност.
7.2. Когато финансовият отчет на предприяти-
ето е изготвен в съответствие с принципа на дейст-
ващото предприятие, но на управляващия орган са
известни данни, които водят до несигурност от-
носно възможността предприятието да продължи
своята дейност, тези данни се оповестяват.
Принцип на текущо начисляване
8.1. Предприятието изготвя финансовия си от-
чет, с изключение на отчета за паричния поток, на
базата на принципа за текущо начисляване.
8.2. Според принципа за текущо начисляване
операциите и събитията, както и приходът от тях
се признават (отразяват) в счетоводните регистри
и се включват във финансовия отчет към момента
на възникването им, а не при плащането на парич-
ни средства или техни еквиваленти.
8.3. Разходите се признават във финансовия
отчет на базата на връзката им с приходите.
Последователност на представянето
9.  Представянето и класификацията на стати-
ите във финансовия отчет се запазва през следва-
щите периоди, освен ако:
а) е настъпила значителна промяна в дейност-
та на предприятието;
б) е наложена промяна с нормативен акт.
Същественост
10.1. Всяка съществена статия се представя във
финансовия отчет отделно.
10.2. Несъществените суми могат да се обединят
със суми от подобен характер или функция, ако те не
се нуждаят от отделно представяне.
10.3. Информацията е съществена, ако нейно-
то неоповестяване би оказало влияние при взема-
нето на стопански решения от потребителите є.
Компенсиране
11.1. Активите и пасивите не се компенсират,
освен когато това се изисква или е разрешено с
друг счетоводен стандарт.