Държавен вестник, бр. 25, 2021 г., стр. 3

БРОЙ  25	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  3  
квания за участие на народните представители 
в пленарни заседания, чието изпълнение е 
невъзможно чрез спазване на правилата по 
оспореното решение. 
Конституционният съд (КС) с Определение 
от 10 декември 2020 г. е допуснал искането 
на групата народни представители от 44-то 
Народно събрание за установяване противо­
конституционност на Решението от 6 ноември 
2020 г. за разглеждане по същество.
Съдът е конституирал като заинтересувани 
институции: Народното събрание, президента 
на Република България, Министерския съвет и 
Държавна агенция „Електронно управление“. 
Отправена е покана да предложат писмени 
становища до Съюза на юристите в Бълга­
рия, Асоциация „Прозрачност без граници“ 
и Института за модерна политика. 
Поканени са да дадат писмено мнение по 
предмета на делото: проф. д-р Даниел Вълчев, 
проф. д-р Емилия Друмева, проф. д-р Ека­
терина Михайлова, проф. д-р Пенчо Пенев, 
проф. д-р Пламен Киров, проф. д-р Снежана 
Начева, проф. д-р Янаки Стоилов, доц. д-р 
Атанас Славов, доц. д-р Зорница Йорданова, 
доц. д-р Мартин Белов, доц. д-р Наталия Ки­
селова и доц. д-р Христо Паунов. 
По делото са постъпили писмени становища 
и мнения от конституираните заинтересувани 
институции, поканени организации и специа­
листи от науката и практиката, както следва: 
президента на Република България, Държавна 
агенция „Електронно управление“, Съюза 
на юристите в България, проф. д-р Снежана 
Начева, доц. д-р Атанас Славов.
Постъпилите по делото становища и мнения 
могат да се обособят в две основни групи.
Първата група, която включва президента 
на Република България и Съюза на юристите 
в България (СЮБ), споделят доводите в иска­
нето, което приемат за основателно. Общото 
между тях е разбирането, че създаденият с 
Решението от 6 ноември 2020 г. специален 
режим на дистанционно участие на народните 
представители в пленарните заседания на На­
родното събрание влиза в пряко противоречие 
с разпоредбата на чл. 81 от Конституцията, 
съгласно който НС открива заседанията си 
и приема своите актове чрез гласуване при 
определен кворум и мнозинство от присъст­
ващите народни представители. С позоваване 
на тълкувателно решение на Конституционния 
съд (КС) № 8 от 2003 г. по к.д. № 6 от 2003 г. 
се поддържа, че под „присъстващи“ следва 
да се разбира изискването за лично и непо­
средствено физическо присъствие по едно и 
също време на едно и също място на всеки 
народен представител за участие в пленарното 
заседание. Поддържа се, че при установените с 
оспореното решение правила за дистанционно 
участие по електронен път липсват условията 
на публичност и прозрачност за дейността на 
народните представители. 
В становището на президента, споделено и 
от СЮБ, се твърди, че Решението от 6 ноември 
2020 г. противоречи и на принципа за разде­
ление на властите – чл. 8 от Конституцията. 
Изложени са съображения, че при условия, 
различни от нормалните за провеждане на 
парламентарните заседания, НС е приело 
оспореното решение, без да обяви извънредно 
положение, за каквото има правомощие по 
Конституция. Вместо да стори това, законода­
телният орган е приел решението, позовавайки 
се на чл. 63, ал. 1 от Закона за здравето (ЗЗ), 
където са уредени условията на извънредната 
епидемична обстановка – въвеждана с акт на 
Министерския съвет като орган на изпълни­
телната власт. Твърди се, че по този начин 
с оспореното решение НС се е поставило в 
подчинено положение и зависимост от реше­
нията на Министерския съвет и министъра 
на здравеопазването. Във връзка с това се 
поддържа допуснато нарушение на принципа 
за разделение на властите, тъй като извънред­
ната епидемична обстановка е фигура, непо­
зната на Конституцията, и не може да бъде 
основание за правила, „които се намесват в 
установения от Конституцията ред за присъст­
вено участие на народните представители в 
пленарните заседания на Народното събрание“. 
Твърди се също така, че оспореното решение 
нарушава принципа на равенство, прогласен 
с чл. 6, ал. 2 от Конституцията. Изложени 
са съображения за това, че визираният акт 
урежда дистанционното участие в пленарни 
заседания на Народното събрание само на 
народни представители, поставени в изолация 
или под карантина заради COVID-19, поради 
което е налице неравно третиране по отноше­
ние на онези народни представители, които 
са възпрепятствани поради други обективни 
причини, вкл. болест, и не могат да участват в 
парламентарните заседания. В становището на 
президента се твърди, че оспореното решение 
нарушава принципа на равенство и с предви­
дената възможност за дистанционно гласуване. 
Народните представители, които присъстват 
в пленарна зала, гласуват през електронната 
система, а народните представители, които 
участват дистанционно, заявяват устно как 
гласуват. Налице е противоконституцион­
ност, защото при едно и също гласуване се 
използват два различни начина на гласуване. 
Принципът на равенство изисква гласовете 
да се изразяват, регистрират и документират 
по един и същи начин.
Според СЮБ с оспореното решение е при­
ет механизъм на дистанционно участие на 
народните представители в парламентарните 
заседания, който е ненадежден, непрозрачен 
и неефективен, което води до нарушаване на