Държавен вестник, бр. 24, 2011 г., стр. 98

СТР.  98	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  24
Към този раздел се отнасят и случаите с психологични проблеми, които не могат да бъдат класифи­
цирани по рубрики от психиатричните и неврологичните стандарти, но изискват експертно решение за 
годност.
Критерии за негодност 
Следва да се има предвид, че тези критерии имат релативни значимости за всяка категория изслед­
вани лица по графите според спецификата на съответната авиационна дейност:
– дефицит на психологично качество и/или надареност (напр. нисък интелект), които не могат да 
бъдат компенсирани в необходимата степен чрез тренировка, натрупване на професионален опит или 
чрез друго психологично качество;
– психопатологични симптоми в една от сферите: възприятие, внимание, памет, мислене, интелект, 
личност;
– прояви на психосоматични симптоми или данни за рискови фактори в индивидуалната житейска 
история; 
– отклонения от нормата за летателна дейност при изследването на специфичните оперативни умения 
и възможности, дори и тези отклонения да са в границите на нормата за широката популация;
– проблеми, свързани със социалната среда, стила на живот или с трудности в справянето с житейски 
изисквания, които са изразени в степен, която не е в съзвучие със социокултуралните и поведенческите 
норми на професионалните групи, и с това могат да застрашат летателната безопасност. 
Дори да нямат достатъчна степен на изразеност или диагностична тежест за оформяне на психиа­
трична диагноза, критериите ще повлияват негативно поведението и оперативната способност и в този 
смисъл наличието им следва да се разглежда като несъвместимо с изискванията на летателната дейност.
Решенията по годността са представени в табличната част.
Към точка 1 като „Траен психологичен дефицит“ се определят психологичен недостатък и/или небла­
гоприятно психологично качество, за които документацията (служебни документи, епикризи, характерис­
тики), проведените психологични изследвания, данните от средствата за обективен контрол, консултации 
и заключения от други специалисти, от методически съвети и т.н. дават обективна информация, че при 
упражняване на професионалната дейност недостатъкът (неблагоприятното качество) не може да бъде 
коригиран(о) или преодолян(о) в условията на авиационната среда. 
Към точка 1, буква „а“ – некомпенсируем(и), се отнасят психологични дефицити, които не могат да 
бъдат коригирани или преодолени както при упражняване на дадената професионална авиационна дей­
ност, така и при смяна на условията за тази дейност или при упражняване на друг тип професионална 
дейност. Такива са: 
– негативна професионална ориентация; липса на мотивация за постижения в професионалната област, 
свръхмотивация за успех или неадекватна мотивация; 
– ниско интелектуално ниво в рамките на общата норма; общо снижение на когнитивните функции; 
влошени качества на вниманието; снижено ниво на съобразителност (неефективна дейност в ситуация 
с повишени изисквания); дефицит в сетивната (зрителната) памет; затруднения в пространствената ори­
ентация; 
– липса на съответна за възрастта личностова зрялост; емоционална нестабилност; снижен импулсен 
контрол; отричане на авторитети; опозиционно или демонстративно поведение (недисциплинираност); 
високо ниво на агресивност; отричане или свръхсензитивност към критика; висока тревожност; недо­
оценъчност; стереотипно поведение; 
– неефикасни стилове за справяне със стрес; невъзможност за групова съвместимост; чувство за не­
уязвимост; снижена възможност за дейност при наложен темп или за справяне в комплексна оперативна 
ситуация; прояви на пасивнозависимо поведение;
– поведенчески отклонения, психопатологични и психосоматични симптоми.
Следва да се отчита фактът, че некомпенсируемите психологични недостатъци биха оказали отрица­
телно влияние върху упражняваната летателна дейност, дори и в повечето случаи да не са извън нормата, 
отнесена към общата популация.
По точка 1, буква „а“ освидетелстваните лица по всички графи са негодни.
Към точка 1, буква „б“ – с възможност за компенсиране, се отнасят следните случаи:
– наличие на психологични дефицити, възникнали и оформени в определени условия на авиационната 
среда, които биха могли да се компенсират или да не влияят отрицателно на упражняваната дейност, при 
смяна на условията (средата, материалната част, функционалните задължения и т.н.) за тази дейност; такива 
са: по-бавно и/или нетрайно изграждане на професионални навици, снижена устойчивост на странични 
смущения, снижени умения за пространствена ориентация, ниско ниво на наблюдателност, непостоянен 
темп на работоспособността, неефикасен копинг-стил за определени дейности или ситуации, неефикасна 
оперативна памет, отрицателна нагласа към дадена материална част или вид професионална дейност, 
персистиращи страхови преживявания в полет, ограничени умения за справяне с илюзии в полет и др.;
– проблеми, свързани със социалната среда (трудности в адаптацията при преходи в жизнения цикъл 
или към нова културална среда, социално отхвърляне, дискриминиране и др.); проблеми, свързани със 
стила на живот (употреба на психоактивни вещества, липса на физическа активност, неподходящи навици 
на хранене, високо рисково поведение, склонност към хазартни игри, себеувреждащо поведение и др.); 
проблеми, свързани с трудности в справянето с житейските изисквания (синдром на „изпепеляване“, 
акцентуация на личностови черти и поведенчески стереотипи, стрес, некласифициран другаде, и др.); 
данни за други рискови фактори (несъобразяване с предписан режим или медицинско лечение, некла­
сифицирана другаде психологична травма, самоувреждане, самоотравяне, суицид и др.); тези проблеми 
може да са в границите на нормата за широката популация (населението), но наличието им може да е 
в дисонанс със социокултуралните и груповите изисквания на професионалната общност, а степента на 
тяхната изразеност да застрашава летателната безопасност.
Освидетелстваните лица по графи 1 и 2 по т. 1, буква „б“, са негодни за летателна дейност.
Освидетелстваните по графи 3, 4 и 5, с данни за психологичен дефицит или проблем с възможност за 
компенсиране (по т. 1, буква „б“), могат да бъдат преценени като годни, ако дефицитът и/или проблемът 
се компенсира в рамките на 6 месеца след смяна на условията (средата, материалната част, функци­