Държавен вестник, бр. 3, 2014 г., стр. 157

БРОЙ  3	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  157  
ВЪРХОВЕН  
АДМИНИСТРАТИВЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 7357  
от 30 май 2013 г. 
по административно дело № 2445 от 2013 г. 
Върховният административен съд в състав: 
председател: Николай Урумов, и членове: 
Таня Куцарова, Петър Стоянов, с участието 
на секретар-протоколиста Мариана Калчева 
разгледа административно дело № 2445 по 
описа за 2013 г. на Върховния администра-
тивен съд, тричленен състав, докладвано от 
Николай Урумов. 
Производството е по чл. 185 и сл. от Ад-
министративнопроцесуалния кодекс (АПК). 
Образувано е по оспорване на Българския 
лекарски съюз (БЛС), представляван от пред-
седателя на Управителния съвет – д-р Цветан 
Райчинов, на Постановление № 5 на Минис-
терския съвет от 10.01.2013 г. за приемане на 
обемите и цените на медицинската помощ по 
чл. 55, ал. 2, т. 2 от Закона за здравното оси-
гуряване (ЗЗО) за 2013 г. (ДВ, бр. 5 от 2013 г.). 
Жалбоподателят твърди, че при издаването 
на обжалвания подзаконов нормативен акт е 
било допуснато нарушение на процесуалния 
и материалния закон, както и несъответствие 
с целта на закона. По подробно развити в 
жалбата доводи и допълнително изложени в 
устните пледоарии съображения процесуал-
ните представители на БЛС правят искане да 
бъде отменен оспореният акт. 
Ответникът – Министерският съвет на 
Република България, чрез процесуалния си 
представител – юрисконсулт Маринова, счита 
жалбата за неоснователна, като мотивира 
това становище подробно в пледоарията си 
по делото. 
Встъпилата като заинтересована страна в 
настоящото производство по реда на чл. 189, 
ал. 2 АПК Национална здравноосигурител-
на каса чрез процесуалния си представител 
адвокат Вълчев изразява становище за не­
основателност на жалбата.
Прокурорът от Върховната административ-
на прокуратура дава заключение за основа-
телност на оспорването. Счита, че оспореното 
постановление е издадено при нарушение на 
разпоредбата на чл. 26, ал. 1 и 2 от Закона 
за нормативните актове (ЗНА).
Върховният административен съд, трето 
отделение, като обсъди събраните по делото 
доказателства и доводите на страните, намира 
за установено следното: 
По допустимостта на оспорването 
Съгласно чл. 125, ал. 2 от Конституцията 
на Република България Върховният адми-
нистративен съд се произнася по спорове за 
законността на актовете на Министерския 
съвет и на министрите, както и на други 
актове, посочени в закона. Тези актове имат 
нормативен характер, с тях се създават права 
и задължения за неограничен кръг правни су-
бекти, за които съществува правен интерес да 
ги обжалват пред Върховния административен 
съд, ако считат, че те противоречат на закона 
като нормативен акт от по-висока степен и 
накърняват правата и законните им интереси. 
Съгласно чл. 187, ал. 1 АПК подзаконовите 
нормативни актове могат да бъдат оспорени 
без ограничение във времето, а разпоредбата 
на чл. 186 АПК предоставя правото на оспор-
ване на подзаконовите нормативни актове на 
гражданите, организациите и органите, чиито 
права, свободи или законни интереси са засег-
нати или могат да бъдат засегнати от него или 
за които той поражда задължения. Правният 
интерес на съсловните (браншовите) организа-
ции и другите юридически лица с нестопанска 
цел е обусловен от засягането на техни лични 
права или законни интереси, непосредствено 
породени от предмета на дейност и целите 
на учредяването им (тълкувателно решение 
№ 2 на Върховния административен съд от 
12.02.2010 г.). Съгласно разпоредбата на чл. 1, 
ал. 2 от Закона за съсловните организации на 
лекарите и на лекарите по дентална медицина 
(ЗСОЛЛДМ) Българският лекарски съюз е 
съсловна организация на лекарите и лекарите 
по дентална медицина, която има статут на 
публичноправна корпорация с надзорни и 
контролни функции в системата на здраве­
опазването (в този смисъл и Решение № 29 от 
11.11.1998 г. по конст. дело № 28 от 1998 г. на 
Конституционния съд на Република България). 
Ето защо настоящият състав приема, че БЛС 
безспорно има правен интерес от оспорването 
на процесния подзаконов нормативен акт. 
По съществото на спора
От представените по делото доказателства 
се установява следната фактическа обстановка: 
При проведена среща между представители 
на Надзорния съвет (НС) на НЗОК и Упра-
вителния съвет (УС) на БЛС на 7.12.2012 г. е 
бил съставен и подписан протокол, с който 
са били обсъдени предложенията за обеми и 
цени на медицинската помощ във връзка с 
приетия Закон за бюджета на НЗОК. На 17.12 
с.г. НС на НЗОК с решение № РД-НС-04-126 
от 17.12.2012 г. (т. 1) е приел приложение № 1 
с прогнозните обеми и цени на медицинската 
помощ по чл. 55, ал. 2 ЗЗО. На 18.12.2012 г. 
е бил обнародван Законът за бюджета на 
НЗОК за 2013 г. (ДВ, бр. 101 от 2012 г.). С 
писмо изх. № 04-04-156 от 20.12.2012 г. на 
НЗОК на БЛС е било изпратено Решение 
№ РД-НС-04-126 от 17.12.2012 г. на НСНЗОК, 
както и становище на министрите на здра-
веопазването и на финансите. С писмо изх. 
№ 04-04-165 от 21.12.2012 г. НЗОК е отправила 
покана до БЛС за провеждане на 27.12.2012 г. 
на среща, на която да се приемат цените и