Държавен вестник, бр. 55, 2000 г., стр. 8

С Т Р .  8
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  55
КОНСТИТУЦИОНЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 5
от 29 юни 2000 г.
по конституционно дело № 4 от 2000 г.
Конституционният съд в състав: председа-
тел—Живко Сталев, и членове: Асен Манов,
Цанко Хаджистойчев, Станислав Димитров,
Неделчо Беронов, Димитър Гочев, Стефанка
Стоянова, Иван Григоров, Тодор Тодоров, Алек-
сандър Арабаджиев, Маргарита Златарева, при
участието на секретар-протоколиста Росица
Топалова разгледа в закрито заседание на 27 и
29 юни 2000 г. конституционно дело № 4 от 2000 г.,
докладвано от съдията Станислав Димитров.
Делото е образувано на 17 април 2000 г. по
искане на 53 народни представители от ХХХVIII
Народно събрание за установяване противокон-
ституционност на чл. 1, чл. 3, т. 1, чл. 4, ал. 1 и 3,
чл. 5, ал. 2, чл. 6, ал. 2,3,5 и 13, чл. 7, ал. 3, чл. 9,
ал. 4, чл. 28, чл. 68, чл. 70, ал. 3, чл. 74, чл. 121,
чл. 123, чл. 125, ал. 1, т. 1 и чл. 131 от Кодекса за
задължително обществено осигуряване (КЗОО)
(ДВ, бр. 110 от 1999 г.). Вносителите на искане-
то поддържат, че тези разпоредби противоре-
чат на конституционни принципи и права, прок-
ламирани в преамбюла и в чл. 4, ал. 1, чл. 5,
ал. 1, чл. 6, ал. 2, чл. 51, ал. 1, чл. 57, ал. 2 и чл. 60,
ал. 2 от Конституцията.
Иска се и установяване на несъответствие
на чл. 1, чл. 3, т. 1, чл. 4, ал. 1 и 3, чл. 5, ал. 2,
чл. 6, ал. 13, чл. 7, ал. 3, чл. 68, чл. 70, ал. 3 и чл. 74
КЗОО с международни договори, по които Бъл-
гария е страна, а именно: чл. 9 и чл. 11, т. 1 от
Международния пакт за икономическите, со-
циалните и културните права (МПИСКП),
чл. 2—6 от конвенции № 37 и 38 на Междуна-
родната организация на труда (МОТ).
Производството е по чл. 149, ал. 1, т. 2 и 4 от
Конституцията.
С определение от 27 април 2000 г. Конститу-
ционният съд е допуснал искането за разглежда-
не по същество и е конституирал като заинтере-
сувани страни по делото Народното събрание,
Министерския съвет, министъра на труда и соци-
алната политика, Националния осигурителен
институт (НОИ), Висшия адвокатски съвет, Съ-
юза на пенсионерите в България, Съюза на бъл-
гарските журналисти, Българския лекарски съюз,
Съюза на стоматолозите в България, Конфеде-
рацията на независимите синдикати в България
(КНСБ), КТ “Подкрепа” и Независим профсъюз
“Промяна”. Със същото определение съдът е дал
възможност и на други обществени организации,
за които делото представлява интерес, да изпра-
тят писмени становища. С определение от 8 май
2000 г. са конституирани като заинтересувани
страни и министърът на финансите, Обединени-
ят съюз на пенсионерите в България и Демокра-
тичният съюз на пенсионерите в България.
По делото са постъпили 15 писмени стано-
вища, от които 12 от конституирани страни и 3
от лица, които не са страни в производството—
Съвет на Софийската адвокатска колегия, сдру-
жение “Регионален клуб на инвалидите”—Ям-
бол, и от “група пенсионери”, подписано от И.
Иванов и С. Йорданова.
Не са представили становища Съюзът на
стоматолозите в България, КТ “Подкрепа” и
Независим профсъюз “Промяна”.
Някои от конституираните страни по де-
лото, като Обединения съюз на пенсионерите
в България, Съюза на пенсионерите в Бълга-
рия и Съюза на българските журналисти, под-
крепят изцяло искането на групата народни
представители.
Други от тях—Народното събрание, с изгот-
веното от Комисията по труда и социалната по-
литика становище, Министерският съвет, ми-
нистърът на труда и социалната политика, ми-
нистърът на финансите, НОИ, КНСБ и Демок-
ратичният съюз на пенсионерите в България,
намират искането изцяло за неоснователно.
Висшият адвокатски съвет представя пис-
мено становище, подписано от член на съве-
та, с приложен към него препис-извлечение
от протокол № 6 от 13 май 2000 г., с което се
поддържа искането в частта за обявяване на
противоконституционност на чл. 1, чл. 3, т. 1,
чл. 4, ал. 3, чл. 5, ал. 2, чл. 9, ал. 4, чл. 70, ал. 3,
чл. 121, чл. 123, чл. 125 и чл. 131 КЗОО. Към
съпроводителното писмо е приложено и пис-
мено становище на председателя на Висшия
адвокатски съвет, който намира, че искането
е неоснователно.
Българският лекарски съюз изразява стано-
вище само по част от искането, като поддържа,
че то е основателно по отношение на разпоред-
бата на чл. 9, ал. 4 КЗОО и неоснователно по
отношение твърдението за нарушение на чл. 51,
ал. 1 от Конституцията.
Конституционният съд, след като обсъди
искането и съдържащите се в него и в станови-
щата на заинтересуваните страни съображения,
прие следното:
I. По чл. 1, чл. 3,т.1, чл. 4, ал. 1 и 3, чл. 5, ал. 2,
чл. 6, ал. 13 и чл. 7, ал. 3 КЗОО—разпоредби
относно принципа за задължителност при осъ-
ществяване на общественото осигуряване.
А. Искането започва с твърдението, че ре-
дица текстове от КЗОО противоречат на прог-
ласените с чл. 5, ал. 1 и чл. 4, ал. 1 от Консти-
туцията принципи за върховенството на Ос-
новния закон и за правовия характер на бъл-
гарската държава.
1.Основните оплаквания са насочени срещу
разпоредбите на чл. 1 и чл. 3, т. 1 КЗОО, които
очертават съответно предмета на този норма-
тивен акт (задължително обществено осигуря-
ване) и един от принципите на осигуряването
(задължителност). Тези законови разпоредби
се определят като противоконституционни и не-