Държавен вестник, бр. 96, 2012 г., стр. 85

БРОЙ  96	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  85  
3.1.2. Обща характеристика на ВиК дружествата
Прието е, че началото на централизираното 
проучване, проектиране, изграждане и експлоа­
тация на водоснабдителни съоръжения в страна­
та се поставя със Закона за благо­устройството 
на населените места, който е приет през 1897 г. 
През 1940 г. се създават първите общински ВиК 
предприятия с предмет на дейност проучване, 
проектиране, строителство и експлоатация 
на ВиК системи и събиране на такси за вода. 
Строителството на водоснабдителни съоръже­
ния се извършва със средства на общините и 
облагане на населението.
Преди 1989 г. се извършват няколко по-зна­
чителни промени в състава и структурата на 
институциите, които са натоварени с функции 
по управление на този отрасъл. Като краен ре­
зултат се оформя структура, която се състои от 
27 ВиК предприятия, отговорни за предоставяне 
на услуги по водоснабдяване и канализация в 
27-те съществуващи тогава окръга на страната 
и едно общинско ВиК, натоварено със същи­
те функции за гр. София. С проучвателни и 
проектантски функции на ВиК съоръжения в 
цялата страна е натоварена специализирана 
организация – институт „Водоканалпроект“, 
София. През целия този период управлението на 
предприятията от отрасъла е централизирано. 
То се извършва от специализирана дирекция 
към Министерство на строителството, архитек­
турата и благоустройството. Финансирането на 
развитието на ВиК мрежата също се осъщест­
вява централизирано за всички предприятия 
от отрасъла.
След началото на прехода към пазарна 
икономика в страната започват да се извърш­
ват по-радикални промени във ВиК отрасъла. 
През 1989 г. се закриват СД „ВиК“ към ми­
нистерството, институтът „Водоканалпроект“ и 
стопанските предприятия „ВиК“. Техни право­
приемници стават „Водоканалинвест“ – ЕООД, 
София, което поема инвеститорските функции 
в отрасъла, и „Водоканалинженеринг“ – ЕООД, 
София, което отговаря за проектирането на 
ВиК системи. На общините се дава право да 
образуват собствени общински фирми, които 
могат да излизат от състава на регионалните 
ВиК предприятия. След две години това право 
се отнема на общините. 
В резултат на трансформация на предпри­
ятията от отрасъла в търговски дружества 
през 1995 г. се оформя структура на отрасъла, 
която се състои от 29 държавни ЕООД-та и 14 
общински фирми, 10 от които са със смесени 
комунални дейности.
С подписаното Споразумение между прави­
телството на страната и Световната банка за 
реализацията на проект за институционален 
капацитет и модернизация на ВиК дружествата 
(известен още като проект „Воден заем“) през 
1995 г. се поставя условие тези дружества да станат 
държавно-общински, като държавата прехвърли 
безвъзмездно на общините 49 % от дяловете си.
През 1995 – 1999 г. започва процес на пре­
образуване на 22 ВиК дружества, които участ­
ват в проекта „Воден заем“ от държавни в 
държавно-общински с 51 % държавно и 49 % 
общинско участие. Дяловете между общините 
се разпределят пропорционално на броя на 
населението в тях и не съответстват на стой­
ността на изградената ВиК инфраструктура 
на територията им. До 2000 г., когато беше 
прекратен този процес на преобразуване на 
собствеността, бяха създадени 16 дружества 
с държавно-общинска собственост, която бе 
разпределена в съотношение: 51 % – държавна, 
и 49 % – общинска собственост.
С приемане на Закона за регулиране на 
водоснабдителните и канализационните услу­
ги1 през 2005 г. всички ВиК дружества приеха 
статута на ВиК (водни) оператори. Това стана 
пряко, по силата на самия закон, чийто чл. 2, 
ал. 1 гласи: „ВиК оператори са всички пред­
приятия с предмет на дейност извършване на 
ВиК услуги“.
В регулирането на ВиК отрасъла освен МРРБ 
участват още и следните централни държавни 
институции:
• Министърът на околната среда и водите 
отговаря за управлението на водните ресурси 
и разпределението им между отделните по­
требители. Басейновите дирекции към МОСВ 
издават разрешения на водните оператори за 
водоползване и за заустване на пречистените 
води в съответния водоприемник.
• Министърът на здравеопазването отговаря 
за контрола върху качеството на питейните 
води чрез бившите регионалните инспекции 
по опазване и контрол на общественото здраве 
(РИОКОЗ), сега регионални здравни инспек­
ции (РЗИ).
• Държавната комисия за енергийно и вод­
но регулиране утвърждава бизнес плановете и 
съответно цените на услугите, предоставяни 
от ВиК дружествата, съгласно Закона за ВиК 
услугите.
Съгласно данните на ДКЕВР в България опе­
рират 64 дружества с одобрени бизнес планове 
и цени, които предоставят услуги, свързани с 
водоснабдяване, канализация и пречистване 
на отпадъчни води. Още две дружества – ВиК, 
Стрелча, и „Ковачевци 96“ – ЕООД, функ­
ционират и съответно предоставят подобен 
род услуги, без да имат одобрени от ДКЕВР 
бизнес планове и цени на услугите. Основната 
информация за ВиК дружествата в страната е 
представена в следващата таблица.
1Закон за регулиране на водоснабдителните и 
канализационните услуги, в сила от 20.01.2005 г., 
обн., ДВ, бр. 18 от 25 февруари 2005 г.; изм., ДВ, 
бр. 30 от 11 април 2006 г.; изм., ДВ, бр. 65 от 
11 ав­густ 2006 г.; изм., ДВ, бр. 102 от 19 декември 
2006 г.; изм., ДВ, бр. 102 от 28 ноември 2008 г.; 
изм., ДВ, бр. 47 от 23 юни 2009 г.; изм., ДВ, бр. 93 
от 24 ноември 2009 г.