Държавен вестник, бр. 109, 2004 г., стр. 159

Б Р О Й  109
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  159
до тези на страните от ЕС. Управлението на валутния
риск за банката цели поддържане на единична открита
валутна позиция по отделните видове валути и обща
валутна позиция в рамките на нормативните изисква-
ния и в границите на определените вътрешни лимити за
такъв риск. Управлението му  се осъществява чрез ба-
лансиране на активите и пасивите, преструктуриране
при циклични изменения, хеджиране чрез дериватни
инструменти; Лихвен риск—това е възможността при-
ходите на дружеството да бъдат намалени или разходи-
те да бъдат увеличени вследствие настъпили измене-
ния в нивата на лихвените проценти. Той възниква при
налично несъответствие между лихвеночувствителни
активи и пасиви. Това е риск, който едновременно може
да бъде причислен и към макроикономическите, и към
специфичните рискове. Негативната промяна като цяло
в икономическата среда или неравновесия във финан-
совия сектор, са предпоставки за промяна на лихвените
равнища. От друга страна, лихвените проценти са ос-
новният лост в дейността на банките за генериране на
печалби и поддържане на висока конкурентоспособност.
Регулирането и управлението на лихвения риск  в бан-
ката  е базирано на разработена програма за гъвкаво
менажиране на лихвеночувствителните пасиви по срок
и  валута в зависимост от очаквани и циклични измене-
ния в лихвените проценти, контрол и оптимизиране на
лихвените маржове, извличане на планираната доход-
ност от  дейността. Специфични рискове: Ликвиден
риск—това е невъзможността дружеството да посрещ-
не своите ежедневни плащания в резултат на дисбаланс
в падежната структура на вложения и привлечени сред-
ства, инвестиране на краткосрочни пасиви в дългос-
рочни инвестиции. Управлението на ликвидния риск се
основава на разработени вътрешни правила за ежедне-
вен  контрол  и е основен елемент в стратегията на
банката за средносрочното и дългосрочното му адек-
ватно проявление. Главният метод, прилаган от банка-
та за управление на ликвидния риск, е методът на уп-
равление на активите. Акцентът е поставен върху струк-
турирането на видовете активи и намирането на опти-
мални относителни пропорции между вложения с висо-
ка степен на ликвидност и такива със средна и ниска.
Особено внимание се отделя на формирания портфейл
ценни книжа като реална възможност от вторична лик-
видност при непредвидими ситуации. Наблюдава се
кредитният процес и качеството на портфейла за мини-
мизиране на негативни проявления от забава  в догово-
рените плащания и възникването на ликвидни нерав-
новесия. Използваният метод е пряко свързан с харак-
теристиката на клиентската маса, оптимизацията на
пасивната структура, чрез разнообразни банкови услу-
ги и качествено обслужване. Доброто познаване на
източниците на финансиране, извършваните среднод-
невни плащания са база за определяне на достатъчния
размер касови наличности и като цяло необходимия
фонд за обезпечаване на ликвидността. За управление-
то на ликвидния риск банката позиционира активите и
пасивите си съобразно срока, като принципна поста-
новка в дейността є е, че краткосрочните пасиви само
по изключение могат да бъдат насочени за финансира-
не на дългосрочни активи. Кредитен риск—свързан е с
вероятността дружеството да понесе загуби в резултат
на невъзможността на нейни клиенти да изпълняват
договорните си задължения. Регулирането и индивиду-
ализираната оценка на кредитния риск имат доминира-
що значение за банката, предвид пазарните условия в
страната  и новата капиталова рамка. Поддържането
на качествен и добре диверсифициран портфейл е база
на стратегията за управление на кредитния риск. Ос-
новните  принципи за развитието на кредитната дей-
ност са: сегментиране по отделни сектори и отрасли  на
икономиката; сегментиране по срок в зависимост за-
държаемостта на ресурса; сегментиране по вид валута;
лимити за концентрация по отделни видове кредитни
продукти, при спазване на действащото банково зако-
нодателство  и международните стандарти за добро
корпоративно управление. Важен акцент в кредитната
стратегия на дружеството е предварителната оценка на
финансовото състояние и бизнеса на кредитоискатели-
те, както и  видът на обезпеченията. Капиталов риск—
свързан е със степентта на задлъжнялост на дружество-
то. Капиталът на дружеството  способства нарастване-
то на активите, представлява средство за предпазване
от загуби, създава защита на вложителите.  Достатъч-
ният капитал осигурява стабилен растеж на институци-
ята, осигурява  възвращаемост  на направените инвес-
тиции. Капиталовият риск е в тясна взаимовръзка с
кредитния, ликвидния, лихвения риск. За управлението
му банката  акцентира върху оптималното структури-
ране на портфейла,  рисковите тегла на активите за
определяне на достатъчността и адекватността на ка-
питала. Изискванията на нормативната уредба—Наред-
ба № 8 на БНБ, са банките да поддържат капиталова
адекватност не  по-малко от 12% и адекватност на пър-
вичния капитал—минимум 6%. Регулаторите представ-
ляват съотношение между капитал и рисково претегле-
ни активи. Банката изпълява изискванията на действа-
щото законодателство. Органи за управление на риско-
вете—В дружеството отговорността за правилното уп-
равление на видовете риск е възложена на ръководст-
вото, специализирано звено за управление на пазарни-
те рискове, кредитен съвет, комитет по ликвидността и
кредитен комитет. Задачата им е да регулират, опера-
тивно да контролират и минимизират негативните про-
явления върху дейността на дружеството. 3. Перспек-
тиви пред дружеството. Банката ще продължи да бъде
активен участник на паричния и капиталовия пазар в
страната, ще развива дейността си в качеството си на
първичен дилър на ценни книжа и инвестиционен пос-
редник. Диверсификацията на дълговия си портфейл
ще реализира чрез сделки с еврооблигации на източно-
европейски страни, съкровищни облигации на САЩ и
Германия. Доходността по тези операции ще бъде по-
вишена чрез позиции в седем- и десетгодишни  ДЦК.
Приоритети на банката ще се запазят: преобладаващо
инвестиране в държавен български дълг и дълг на еми-
тенти с инвестиционен рейтинг. По отношение на кре-
дитната си дейност банката ще продължи да прилага
строго прецизирана политика, базирана на детайлен
анализ на риска и оценка на възвръщаемостта. В съот-
ветствие  с поставената цел за дисперсиране на риска до
края на годината преимуществено кредитната дейност
ще бъде насочена към дребния и средния бизнес. През
текущата година  продължава установената трайна тен-
денция на растеж  на активите и запазване на пазарния
дял на банката по основни балансови показатели. За
тази цел се полагат усилия да се  увеличи броят на кли-
ентите и да се внедрят актуални банкови продукти и
услуги. През 2004 г. приоритет за банката представлява
увеличаването на ипотечните кредити. Управлението
на портфейла от ценни книжа е подчинено на принципа
на максимална възвръщаемост при същевременно най-
малък риск. На тази основа се предвижда осигуряване
на по-висока ефективност от основна дейност и увели-
чаване на чистата печалба. 4.  Брой на акциите от нова-
та емисия, размер на заявения за набиране капитал и
допустими отклонения, при които подписката се счита
успешна; 
Капиталът 
на 
“ДЗИ 
БАНК”—АД
(40 000 000 лв.),  се увеличава с 10 000 000 лв.  чрез из-
даване на нови 10 000 000 безналични, обикновени ак-
ции всяка с право на глас, с номинална и емисионна
стойност един лев.  На основание чл. 192а, ал. 2 ТЗ ка-
питалът ще бъде увеличен само със стойността на запи-
саните и платени акции, ако бъдат записани и платени
най-малко 8 000 000 нови акции.  Горна граница на еми-
сията—10 000 000  акции. 5.  Номинална и емисионна
стойност на новите акции, видове акции и права по тях;
Всички, издадени от “ДЗИ БАНК”—АД, акции, вклю-
чително и тези от новата емисия, са от един клас—
обикновени, безналични, с право на един глас в ОСА,