Държавен вестник, бр. 4, 2016 г., стр. 56

СТР.  56	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  4
2.1.7.2.1. поддържане и гарантиране на сигур-
ността на болния, екипировката и спешния екип 
с оглед специфичния транспортен риск;
2.1.7.2.2. поддържане на сигурност на имоби-
лизацията на спешния пациент;
2.1.7.2.3. поддържане на адекватен достъп до 
спешния пациент;
2.1.7.2.4. осигуряване на адекватен физиоло-
гичен мониторинг;
2.1.7.2.5. осъществяване на температурен 
контрол и физиологична стабилност на спешния 
пациент;
2.1.7.2.6. осъществяване на постоянна перио-
дична оценка на съзнанието, дихателните пътища, 
дихателната и циркулаторната функция; 
2.1.7.2.7. поддържане на постоянна вътрешна 
(между членовете) и външна (на екипа) телеко-
муникация на мобилния спешен екип;
2.1.7.2.8. при изпълнени критерии за това – от-
правяне на искане/предложение за предоставяне 
на медицински контрол или искане/предложение 
за пресрещане/прихващане от мобилен екип с 
по-висока компетентност. 
2.1.7.3. Спешен първичен транспорт се ини-
циира в зависимост от тежестта на спешното 
състояние, от наложената транспортна полити-
ка съобразно спазвания диагностично-лечебен 
алгоритъм и от надделяването на транспортния 
или лечебения приоритет при спешния пациент.
2.1.7.4. Инициирането на спешен първичен 
транспорт, когато такъв е необходим, от мобил-
ния екип на спешна медицинска помощ трябва 
да бъде извършено до 10 минути от момента на 
пристигането на екипа на мястото на инцидента 
освен в случите на налични обективни пречки и 
непредвидени обстоятелства, които задължително 
трябва да бъдат изрично описани и мотивирани 
в специфичния за дейността документооборот. 
2.1.7.5. Всички извънболнични структури, 
които осъществяват дейност в областта на специ-
алността „Спешна медицина“, изготвят болничен 
транспортен план – по триажна и диагностична 
категория на спешните състояния и зависещо 
от това планово напраление за транспортира-
не в приемно лечебно заведение, съобразено с 
Националната здравна карта, с изключение на 
случаите на вторичен транспорт. 
2.1.7.6. Приоритет при избора на направление 
за транспортиране в процеса на спешния пър-
вичен транспорт е настаняването на спешния 
пациент в приемно лечебно заведение, което 
поддържа структура за спешна медицинска 
помощ, в съотвествие с изискванията на този 
стандарт, осигуряваща най-висока компетент-
ност и възможности за лечение на конкретното 
спешно състояние при пациента при оценен 
транспортен риск в зависимост от прогнозното 
транспортно време.
2.1.7.7. При наличие на еднаква компетентност 
и равностойни условия за болнично лечение 
в повече от едно приемно лечебно заведение 
изборът на напраление за транспортиране при 
спешен първичен транспорт зависи единствено 
от очакваното транспортно време и транспорт-
ния риск. 
2.1.7.8. Екипът, осъществяващ спешния пър-
вичен транспорт, може да не спази разписания 
болничен транспортен план и да пропусне наста-
няване в най-близкото приемно лечебно заведение 
за болнична помощ в случай, че състоянието и 
нуждите на спешния пациент изискват настаня-
ване в друго лечебно заведение с по-висока ком-
петентност в условията на съобразен транспортен 
риск, транспортно време и под задължителен 
медицински или диспечерски контрол.
2.2. Категория 2: Спешен вторичен транспорт: 
2.2.1. Спешният вторичен транспорт е транс-
порт на спешен пациент от приемното лечебно 
заведение към друго лечебно заведение, предос-
тавящо специализирано лечение, при:
2.2.1.1. изчерпване на локалните болнични 
ресурси за интензивно лечение на критичен 
(категория А1) и нестабилен (категория Б2) 
спешен пациент; 
2.2.1.2. необходимост от интензивен монито-
ринг и интензивни грижи по време на транспорта 
и след транспортирането; 
2.2.1.3. липса на болничен ресурс за специфич-
но третиране на животозастрашаващо състояние 
при спешен критично болен. 
2.2.2. Спешният вторичен транспорт трябва 
да бъде извършен при задължително изпълнени 
алгоритъм за вторичен транспорт при спешен 
пациент, компоненти на сигурността и етапи на 
вторичния транспорт, показатели по контролен 
фиш за предтранспортна подготовка на пациента, 
показатели по контролен фиш за предтранспортна 
проверка на изправността и функционирането 
на транспортната екипировка и мониторира-
щите устройства и показатели за оформяне на 
клиничната документация. 
2.2.3. Вторичният транспорт на спешен паци-
ент се прилага само при изпълнени критерии за 
безопасност и подсигурени условия за прием в 
приемното лечебно заведение с използването на 
реанимационен наземен спешен мобилен екип 
със санитарно транспортно средство тип С или 
на аеромедицински екип. 
2.2.4. Решението за спешен вторичен транспорт 
се съобразява и със: 
2.2.4.1. характеристиката на района на дейст-
вие и условията на достъп на планираното за 
извършване на вторичния транспорт санитарно 
транспортно средство;
2.2.4.2. наличието на информирано съгласие 
на пациента или негов законен представител;
2.2.4.3. обстоятелството, че при невъзможност 
да бъде получено информирано съгласие – ме-
дицинските действия се извършват по решение 
по целесъобразност, взето от лекуващ лекар;
2.2.4.4. правилата по т. 2.2.5 – 2.2.11. 
2.2.5. Изборът на приемно лечебно заведение 
при нужда от вторичен транспорт зависи от: 
2.2.5.1. основната причина за състоянието 
на пациента – пациентът се транспортира до 
лечебно заведение за болнична помощ, разпо-
лагащо със структура със съответното ниво на 
компетентност за овладяване на конкретното 
спешно състояние; 
2.2.5.2. прогнозното транспортно време при 
възможност за избор между повече от едно при-
емно лечебно заведение за болнична помощ с