Държавен вестник, бр. 106, 2006 г., стр. 117

Б Р О Й  106
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  117
ранта на всички дължими суми по вземането, по
отношение на което е предоставена гаранцията,
независимо дали е заведен иск срещу длъжника;
2. гаранцията е изрично документирано задъл-
жение, поето от гаранта; и
3. гаранцията покрива всички очаквани от длъж-
ника плащания; когато определени видове плаща-
ния са изключени от обхвата на гаранцията, стой-
ността є се коригира съобразно ограниченото пок-
ритие.
(2) В случаи на гаранции, предоставени по приз-
нати от БНБ взаимни схеми за гарантиране или на
контра-гаранции, издадени от лицата по чл. 147,
ал. 1, изискванията по ал. 1, т. 1 се считат за изпъл-
нени, ако е спазено поне едно от следните условия:
1. кредитиращата банка има правото в устано-
вен срок да получи от гаранта пропорционално на
покритието на гаранцията плащане, определено
на база оценка на икономическата загуба, която
кредитиращата банка би понесла; или
2. кредитиращата банка може да докаже пред
БНБ, че икономическата загуба е покрита от пре-
доставената гаранция.
(3) Под икономическа загуба в ал. 2 се разби-
рат загубите вследствие на неиздължени плаща-
ния от страна на длъжника, включително лихви и
други видове плащания.
Допълнителни изисквания за признаване на
кредитни деривати
Чл. 149. (1) Кредитните деривати по чл. 144,
ал. 1 се признават, когато са спазени и допълни-
телните изисквания по ал. 2—6 на настоящия член.
(2) Кредитните събития по кредитния дериват
включват:
1. просрочване на дължими плащания по усло-
вията на базисното задължение, като гратисният
период по деривата е същият или по-кратък от този
на базисното задължение;
2. обявяване в неплатежоспособност или несъс-
тоятелност, както и невъзможност или забава на
длъжника да плати задълженията си, деклариране
в писмен вид от длъжника на неплатежоспособ-
ност, както и други подобни събития;
3. преструктуриране на базисните задължения,
включително опрощаване или отлагане на плаща-
ния по главница, лихви или такси, което води до
загуба от кредитно естество.
(3) Ако условието по ал. 2, т. 3 не е спазено,
кредитното покритие може да бъде признато в
намален размер, съгласно чл. 178, ал. 1.
(4) Настъпването на кредитно събитие се уста-
новява от лицата, изрично определени в договора
за обезпечаване, като поне едно от тях не е достав-
чикът на защитата. Получателят на защитата има
право и възможност да уведоми доставчика за
настъпването на кредитно събитие.
(5) При кредитни деривати, допускащи пари-
чен сетълмент, е налице процес за надеждно оце-
няване на загубата, включващ ясно определен пе-
риод за оценка на базисното задължение след нас-
тъпване на кредитно събитие.
(6) Когато сетълментът по кредитен дериват
предполага прехвърляне на базисното задължение
от получателя към доставчика на защита, услови-
ята на базисното задължение не следва да възпре-
пятстват навременното му прехвърляне.
Несъответствие между базисното и референт-
ното задължение при кредитен дериват
Чл. 150. Несъответствие между базисното и
референтното задължение при кредитен дериват
(т.е. задължението, използвано за определяне на
паричния сетълмент или разрешените за доставка
задължения) е допустимо, когато са изпълнени
следните условия:
1. референтното задължение е със същия или
по-нисък ранг от базисното задължение; и
2. базисното и референтното задължение са от
един издател/длъжник и са налице правно валид-
ни клаузи, уреждащи свързано неизпълнение (cross
default) или свързано предсрочно погасяване (cross
acceleration).
Изисквания към доставчици на защита при тре-
тиране по чл. 63, ал. 5 от глава пета “Изчисля-
ване на капиталовите изисквания за кредитен
риск чрез използване на вътрешни модели”
Чл. 151. За кредитна защита, произтичаща от
гаранции или кредитни деривати, следва да са из-
пълнени изискванията:
1. базисното задължение е:
а) експозиция към предприятия, с изключение
на застрахователно и презастрахователно пред-
приятие;
б) експозиции към регионални или местни ор-
гани на властта, предприятия от публичния сек-
тор, които не се третират като експозиции към
централно правителство или централни банки,
съгласно глава пета “Изчисляване на капиталови-
те изисквания за кредитен риск чрез използване
на вътрешни модели”; или
в) експозиции към микропредприятия, малки
и средни предприятия, които се третират като ек-
спозиции на дребно, съгласно глава пета “Изчис-
ляване на капиталовите изисквания за кредитен
риск чрез използване на вътрешни модели”.
2. длъжниците по базисните задължения и дос-
тавчикът на защита не са икономически свързани
лица по смисъла на ЗКИ;
3. експозициите са хеджирани посредством ня-
кой от следните инструменти:
а) гаранции, включително кредитни деривати,
третирани като такива, издадени върху задълже-
ния на едно лице;
б) кредитен дериват за първо неизпълнение
(first-to-default), като третирането се прилага спря-
мо задължението с най-нисък размер на рисково-
претеглена експозиция;
в) кредитен дериват за n-то неизпълнение (n-
th-to-default), като получената защита се призна-
ва, когато преди това е призната защита за (n-1-
то) неизпълнение или n-1 експозиции вече са из-
паднали в неизпълнение; третирането се прилага
спрямо задължението с най-нисък размер на рис-
ково-претеглена експозиция;
4. кредитната защита отговаря на изисквания-
та на чл. 146 и 148—150;
5. рисковото тегло на експозицията преди при-
лагането на кредитната защита, не е обусловено
от наличието є;
6. банката има право да изиска плащане от дос-
тавчика на защитата, без да е необходимо пред-
приемане на правни действия срещу длъжника, като