Държавен вестник, бр. 21, 2025 г., стр. 33

БРОЙ  21	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  33   
за устройство и застрояване на територии за 
защита на културно-историческото наследство 
към ОУП на община Созопол, съгласувани 
със становище с изх. № 08-00-536/15.05.2015 г. 
на МК. Община Созопол следва да уведоми 
засегнатите собственици.
3. Основни съображения за издаване на акта:
С писмо от НИНКН с вх. № 45-00-
270/25.04.2023 г. директорът на НИНКН 
входира в Министерството на културата пред­
ложение по чл. 64, ал. 1 от ЗКН, в него и в 
протокол от 14.02.2023 г. на междуведомствена 
комисия, назначена със Заповед № РД-9К-29 
от 26.01.2023 г. на заместник-министъра на 
културата, са посочени следните мотиви за 
предложението:
По смисъла на чл. 146, ал. 3 от ЗКН раз­
критите археологически структури имат статут 
на недвижима културна ценност с категория 
„национално значение“ до установяването 
им като такива по реда на ЗКН. Археоло­
гическите структури на територията на нос 
Акра, землище на гр. Черноморец, община 
Созопол, са въведени в базата данни на Авто­
матизираната информационна система (АИС) 
„Археологическа карта на България“ (АКБ) с 
рег. картон № 6000037.
Нос Акра (Акин) е разположен в най-се­
верната част на полуостров Свети Никола, 
землище на гр. Черноморец, община Созопол. 
Той заема стратегическо място в южната част 
на Бургаския залив.
Стратегическото разположение на Акра 
е оценено най-рано през VI век, когато в 
най-тясната южна част на носа е построена 
масивна крепостна стена, охраняваща площ 
от 13 дка. През XX век започва „повторното“ 
военно експлоатиране на носа от българска­
та армия за осъществяване на артилерийски 
контрол върху трафика към Бургаския залив.
Най-ранните сведения за крепостта „Акра“ 
са на братя Шкорпил от 1891 г. Те спомена­
ват, че северозападно от Свети Никола (дн. 
гр. Черноморец) се намира „градище на Бурун 
Акра“. До това градище се е намирал „мана­
стирът Св. Сотир, който уж бил изгорен от 
русите през 1829 г.“.
Гръцкият краевед К. Папайоанидис пре­
вежда името Акра като „край“. По подобие на 
старото име на нос Калиакра (Акра – Акре) 
името на носа при гр. Черноморец трябва да се 
преведе като „връх, край крепост“. Наименова­
нието отговаря най-точно на разположението 
на носа със своите отвесни скали.
Археологически проучвания на нос Акра 
до 2012 г. не са провеждани предвид строгия 
охранителен режим на военните обекти на 
полуострова и носа. През 1973 г. Ив. Карайо­
тов посещава военното поделение на носа в 
качеството си на уредник в музея на гр. Бургас. 
Описва откритите от военните предмети при 
изкопни дейности и виждащите се на терен 
останки от крепостни стени.
Целенасоченото проучване на нос Акра 
започва през 2012 г. в рамките на програма 
„Виа Понтика“, когато са проведени спасителни 
археологически разкопки на крепостта под ръ­
ководството на доц. д-р Иван Христов (НИМ). 
Проучванията са проведени в два сектора (южен 
и северен). Северният сектор се характеризира 
с гъсто застрояване на подземни и надземни 
бетонни отбранителни съоръжения от XX век, 
поради което проучванията са осъществени 
основно в южния сектор, останал незасегнат 
от модерната военна инфраструктура. Пара­
лелно с проучванията на сушата са проведени 
подводни археологически издирвания в залива 
Вромос. Локализирани са различни археоло­
гически обекти и структури, обитаване през 
няколко хронологически периода и десетки 
артефакти на различна дълбочина в залива.
Крепостната стена на ранновизантийската 
крепост е разположена в южната част на нос 
Акра.
В резултат от археологическите разкопки 
през 2012 и 2013 г. е проучена до голяма степен 
вътрешността на укрепения обект в зоните, 
където съвременните военни съоръжения и 
подземни комуникации не са нанесли сериозни 
поражения върху археологическите структури. 
Разкрити са части от стопански и жилищни 
сгради с каменно-кирпичен градеж или със 
стени с дървена конструкция, обмазана с глина.
Резултатите от проучванията позволяват да 
се предположи, че общият брой на построй­
ките е надхвърлял 50, но голяма част от тях 
са били унищожени.
Под културните пластове от VІ в. са про­
учени 4 ями с неясно предназначение, разпо­
ложени на различни места във вътрешността 
на археологическия обект. Датировката им 
е във втората фаза на ранножелязната епоха 
(IX – VII в. пр. Хр.) въз основа на резулта­
тите от радиовъглеродния анализ на костния 
материал, открит в тях.
Извън крепостната стена на нос Акра са 
регистрирани следи от сгради, две древни 
рибарски съоръжения, разположени южно от 
най-тясната част на носа, и предполагаемо 
пристанищно съоръжение, намиращо се днес 
под вода, западно от крепостната стена в залива 
Вромос. Може да се допусне, че постройките 
принадлежат към неукрепената част на сели­
щето от ранновизантийския период.
Общата дължина на брега, по който се 
отриват следи от жилищно-стопански струк­
тури, е повече от 200 м. По протежение на