Държавен вестник, бр. 16, 2003 г., стр. 27

Б Р О Й  16
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  27
тероризъм да уведомят и Агенция “Бюро за
финансово разузнаване”. В тези случаи аген-
цията упражнява правомощията си по чл. 13,
17 и 22 от Закона за мерките срещу изпиране-
то на пари.
(4) Лицата по чл. 3, ал. 2 и 3 от Закона за
мерките срещу изпирането на пари включват
във вътрешните си правила по чл. 16, ал. 1 от
Закона за мерките срещу изпирането на пари
критерии за разпознаване на съмнителни опе-
рации, сделки и клиенти, насочени към финан-
сиране на тероризъм.
(5) Разкриването на информация по ал. 2 и 3
не може да бъде ограничено по съображения за
класифицирана информация, представляваща
служебна тайна, банкова или търговска тайна,
и не поражда отговорност за нарушаване на
други закони.
Чл. 10. (1) Компетентните органи, получи-
ли информация във връзка с прилагането на
този закон, запазват анонимността на лицата,
които са я предоставили.
(2) Информацията, събирана по реда на този
закон, се използва само за целите на закона или
за противодействие на престъпността.
Чл. 11. (1) В случаите по чл. 9, ал. 1, 2 и 3
министърът на вътрешните работи може да
издаде писмена заповед за спиране на опреде-
лена операция или сделка за срок до три работ-
ни дни считано от деня, следващ деня на изда-
ването на заповедта, като за това незабавно
уведомява прокуратурата и є предоставя цяла-
та необходима информация.
(2) В неотложни случаи, когато това е един-
ствената възможност за блокиране на парични
средства, финансови активи или друго имущес-
тво на лице, за което има данни, че се приготвя
да извърши терористичен акт, министърът на
вътрешните работи може с писмена заповед да
разпореди блокиране на парични средства, фи-
нансови активи или друго имущество за срок до
45 работни дни считано от деня, следващ деня
на издаването на заповедта, като за това неза-
бавно уведомява прокуратурата и є предоставя
цялата необходима информация.
(3) Заповедите на министъра на вътрешни-
те работи по ал. 1 и 2 могат да се обжалват пред
Върховния административен съд. Върховният
административен съд се произнася по жалбата
в срок до 24 часа от постъпването є. Обжалва-
нето не спира изпълнението.
(4) Лицата, задължени да изпълнят запове-
дите по ал. 1 и 2, се считат за уведомени от да-
тата на получаване на препис от тях.
(5) Препис от заповедта на министъра на
вътрешните работи по ал. 2 и решението на съда
по ал. 3, когато се блокира недвижим имот, се
изпраща на съответната служба по вписванията.
Чл. 12. Мерките по чл. 3, ал. 1 се преустано-
вяват от деня, следващ деня на обнародването
в “Държавен вестник” на решението на Минис-
терския съвет, с което физическото или юриди-
ческото лице, групи и организации са заличени
от списъка.
Чл. 13. Министърът на вътрешните работи
обменя информация за целите на предотвратя-
ването и разкриването на действия на физичес-
ки и юридически лица, насочени към финанси-
ране на тероризма, с компетентните органи на
други държави и на международни организации.
Чл. 14. Агенция “Бюро за финансово разуз-
наване” по своя инициатива и при постъпило
искане обменя информация по този закон със
съответните международни органи и с органи
на други държави въз основа на международни
договори или при условията на взаимност.
Административнонаказателни разпоредби
Чл. 15. (1) Който извърши или допусне да се
извърши нарушение по чл. 6, ал. 1, чл. 7, ал. 1,
чл. 9, ал. 1 и 3 и чл. 11, ал. 1 и 2, се наказва с
глоба от 2000 до 5000 лв., ако деянието не със-
тавлява престъпление.
(2) Когато нарушението по ал. 1 е извърше-
но от едноличен търговец или юридическо лице,
се налага имуществена санкция в размер от
20 000 до 50 000 лв.
Чл. 16. (1) Актовете за установяване на на-
рушенията се съставят от органите на Минис-
терството на вътрешните работи, а наказател-
ните постановления се издават от министъра
на вътрешните работи или от упълномощени
от него длъжностни лица.
(2) Установяването на нарушенията, изда-
ването, обжалването и изпълнението на нака-
зателните постановления се извършват по реда
на Закона за административните нарушения и
наказания.
Допълнителна разпоредба
§ 1. “Финансови услуги” по смисъла на този
закон са: извършване на сделките по чл. 1 и 2
от Закона за банките; застрахователни, пре-
застрахователни или свързани със застрахова-
нето услуги; публично предлагане на ценни
книжа и търговия с ценни книжа; всички фор-
ми на управление на парични средства или
имущества по занятие; всички форми на уп-
равление на колективни инвестиции, управле-
ние на осигурителни дружества и фондове;
предоставяне и разпространение на финансо-
ва информация, обработка на финансови дан-
ни и съответния софтуер, произтичащи от дос-
тавчици на други финансови услуги, както и
консултантски, посреднически, счетоводни и
други спомагателни дейности, свързани с опи-
саните по-горе финансови услуги.
Преходни и заключителни разпоредби
§ 2. Лицата по чл. 3, ал. 2 и 3 от Закона за
мерките срещу изпирането на пари в срок чети-
ри месеца от влизането в сила на този закон
допълват вътрешните си правила по чл. 16, ал. 1