Държавен вестник, бр. 96, 2012 г., стр. 9

БРОЙ  96	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  9  
е ключова предпоставка за оптимизиране на 
взаимодействието между тях и за осъществя­
ването на добро управление на този сектор 
в страната. За недобрата координация между 
институциите допринася също и прекалената 
фрагментация на функциите за водите между 
различни институции. Описаните в анализа на 
капацитета институции са изключително много, 
призвани са да осъществяват различни поли­
тики, имат различна организационна структура 
и култура, заинтересованите страни от тяхната 
политика често имат различен профил, действат 
различни лобистки интереси. При пропуски в 
координацията преобладават тесните секторни 
интереси и подходи и това допълнително за­
труднява осъществяването на единна политика 
и управление на водите. 
На тази основа може да се предложи след­
ното (условно) приоритизиране на проблемите, 
свързани с институционалния капацитет:
 проблеми – причини: състояние на норма­
тивната рамка с нейните слабости и противоре­
чия; ограничения в щата и сравнително ниско 
ниво на заплащане в публичните институции; 
липса на подготвени специалисти със съответния 
профил за нуждите на институциите, управлява­
щи водния сектор; незадоволително състояние 
на системата за професионално обучение и 
квалификация на заетите във водния сектор;
 проблеми – следствия: количествен недос­
тиг на персонал в редица ключови институции; 
текучество; неблагоприятни качествено-струк­
турни характеристики на персонала; недобра 
междуинституционална координация – особено 
в стратегическото управление на водния сектор. 
АНАЛИЗ И ОЦЕНКА НА РАЗХОДИТЕ ВЪВ 
ВОДНИЯ СЕКТОР И НА ИЗТОЧНИЦИТЕ ЗА 
ТЯХНОТО ФИНАНСИРАНЕ
Ø В България няма пълна база данни за 
разходите и финансиранията във водния сектор, 
а липсата на систематична и непротиворечива 
информация се явява основен проблем за из­
готвянето на прецизни анализи на финансовите 
потоци в този сектор. НСИ набира и обоб­
щава информация само за част от разходите 
и източниците на финансиране за опазване и 
възстановяване на водните ресурси. Създаването 
на стройна информационна система, отчитаща 
всички разходи и източници на финансиране по 
отделни направления, е изключително голямо 
предизвикателство за адекватното управление 
на водния сектор. 
Ø Изразходването на средствата за инвес­
тиции във водоснабдителни и канализационни 
системи и ПСОВ е неефективно – високи 
разходи на 1 км водопровод и канализация; 
преоразмерени ПСОВ и т.н. Голяма част от 
средствата през 2007 и 2008 г. за канализационни 
системи и ПСОВ се разпределят за неприори­
тетни агломерации с население между 2 – 10 
хил.ж. и под 2 хил.ж. През тези години поради 
допълнително финансиране от републиканския 
бюджет разходите в сектор „Води“ нарастват с 
по-бързи темпове в сравнение с БВП.
Ø От безвъзмездното финансиране за инвес­
тиционни проекти, което държавният бюджет 
(ДБ) и ПУДООС осигуряват, най-много средства 
се насочват към сектор „Води“. Предприятието 
акумулира средства от два източника, които 
насочва за финансиране на водни проекти: 
такси по Закона за водите и трансфери от 
държавния бюджет. При таксите по Закона за 
водите се наблюдава висока несъбираемост на 
вземанията, основно от ВиК операторите, което 
ограничава финансовите ресурси в сектора. 
Ø Разходите за доставяне на вода имат 
най-голям дял в общите разходи в сектор 
„Води“, като основната причина са високите 
текущи разходи за предоставяне на услугата. 
Най-големи инвестиции в сектора обаче се 
извършват по отношение на инфраструктурата 
за отвеждане (канализация) и пречистване на 
отпадъчните води. 
Ø Разходите за отводняване и предпазване 
от вредното въздействие на водите не се считат 
за приоритетни въпреки важното им значение 
за населението и икономиката в страната и се 
разглеждат като „допълващи“ в общата рамка 
на разходите в сектор „Води“.
Ø Приходите от заплащане на цените на 
водоснабдителните и канализационните ус­
луги имат най-висок дял в общия размер на 
финансирането на сектор „Води“ в България 
(37 % през 2009 г.), като този дял намалява 
за анализирания период поради нарастващото 
влияние на средствата по линия на ЕС. Съ­
ществуват големи различия в цените на водните 
оператори поради предоставената им законова 
възможност да заложат множество различни 
параметри за тяхното определяне. Цените за 
доставка на вода за напояване се определят със 
заповед на министъра на земеделието и храните 
по предложение на доставчика. Това поражда 
неравнопоставеност между ВиК операторите 
и хидромелиоративните дружества, защото 
хидромелиоративният отрасъл не е предмет 
на нормативна регулация от страна на ДКЕВР, 
независимо че се явява също естествен монопол.
Ø Средствата по линия на европейските 
фондове са втори по важност източник на фи­
нансиране на разходите в сектор „Води“ (18 % 
през 2009 г.), като значението му ще нараства 
в бъдеще. 
Ø Собствените средства на операторите и 
бизнеса са важен източник за финансиране на 
инвестиции във водния сектор. Това са основ­
но средства от печалба, резерви и, евентуално 
заеми, които ВиК дружествата, „Напоителни 
системи“ – ЕАД, НЕК и други фирми (най-вече 
индустриално ориентирани и стопанисващи 
ПСОВ, както и такива, използващи оборотно