Държавен вестник, бр. 56, 2017 г., стр. 4

СТР.  4	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  56
по-благоприятно положение на служителите 
на МВР с преобразувани правоотношения, за 
които не се прилага конкурсното начало при 
заемане на длъжности за държавни служители.
Втората група становища и правни мнения 
намират оспорените разпоредби за съответни 
на Конституцията. Общото между тях е раз-
бирането, че те не нарушават конституционни 
права и свободи, а индиректно засягат произ-
водни права на група граждани – служители 
в МВР. Измененията действат занапред и не 
засягат придобити права.
Министерският съвет поддържа, че изло-
жените от омбудсмана аргументи не са за 
противоконституционност на уредбата, а са 
съображения по целесъобразност, с които се 
прави опит да се защити административ­ният 
модел на привилегировано положение за 
държавните служители в системата на МВР. 
Преобразуването на трудови и служебни пра-
воотношения не е прецедент в българското 
законодателство, а е вече установена от години 
законодателна практика и такава уредба е в 
съответствие с принципа на правовата държа-
ва. Целта на преобразуването не е в полза на 
фиска, защото заплащането на обезщетения се 
извършва при прекратяване на трудовото или 
служебното правоотношение. Промяната на 
категорията труд – от първа в трета, спрямо 
лицата по § 69 и 70 ПЗРЗИДЗМВР не засяга 
вече придобито право на пенсия, което се 
защитава от Конституцията.
Министърът на финансите счита, че целта 
на извършените с оспорените разпоредби про-
мени е ясно да се разграничат по своя статут 
служителите, заемащи длъжности по чл. 142, 
ал. 1, т. 2 и 3 от Закона за Министерството 
на вътрешните работи (обн., ДВ, бр. 53 от 
27.06.2014 г.; посл. изм., бр. 26 от 28.03.2017 г.) 
(ЗМВР), от другите служители, които изпълня-
ват полицейски функции – чл. 142, ал. 1, т. 1 
ЗМВР. Поддържа, че измененията действат 
занапред и действието им не засяга придобити 
права, а обезщетението по чл. 234 ЗМВР остава 
дължимо и само се отлага във времето – до 
прекратяване на служебното или трудовото 
правоотношение. В заключение твърди, че 
искането на омбудсмана няма предмет, тъй 
като оспорените разпоредби са вече приложени 
и са изчерпали своето действие с преобразу-
ването на правоотношенията.
Министърът на труда и социалната поли-
тика поддържа, че правната фигура на „пре-
образуване на правоотношения“ не е нова и 
в законодателството има много примери за 
използването є както в ЗМВР, така и в други 
закони. Правото на лицата да получат обез-
щетения по чл. 234 ЗМВР се запазва, което е 
изрично предвидено в следващите параграфи 
на ПЗРЗИДЗМВР. Въз основа на § 71, ал. 1 
и 3 и § 72 ПЗРЗИДЗМВР на служителите, за 
които следва да се прилагат разпоредбите на 
Закона за държавния служител (ДВ, бр. 67 от 
27.07.1999 г.) (ЗДСл) и Кодекса на труда (ДВ, 
бр. 26 от 1.04.1986 г.) (КТ), на практика се 
запазват част от правата, предвидени в ЗМВР. 
Тези служители не са с нарушени права при 
пенсиониране, защото е осигурено запазване 
на вече придобито право на пенсия по стария 
режим, което може да бъде упражнено в един 
преходен период от три години при условията, 
при които е придобито. 
Синдикален алианс „Сигурност“ в МВР 
намира, че настоящият правен и фактически 
проблем е от компетентността на Народното 
събрание, което следва да приеме необходи-
мите норми за премахване на противокон-
ституционните, но неоспорени разпоредби на 
§ 71, 72 и 76 ПЗРЗИДЗМВР и да ги замени с 
такива, които да възстановят социалната и 
правната справедливост и равенство.
В правното си мнение проф. д-р Веселин 
Вучков обосновава тезата си, че оспорените 
разпоредби не нарушават пряко права и сво-
боди на гражданите, а индиректно засягат 
производни права на група граждани, форми-
рана по професионален признак. Реформата 
се отнася до малка част от служителите на 
МВР и няма за последица намаляване на тру-
довите им възнаграждения, нещо повече – на 
част от служителите по преобразувани пра-
воотношения (по посока КТ) има значително 
увеличаване на размера на възнагражденията. 
Дори оспорените разпоредби да бъдат обяве-
ни за противоконституционни, решението на 
Конституционния съд има действие занапред, 
а реформата в МВР вече е факт, т.е. породили 
са своето правно действие. 
В правното си мнение проф. д-р Николай 
Арабаджийски прави обстоен исторически 
анализ на законодателството относно МВР, 
като акцентира върху твърдението, че право-
отношенията със заварените служители при 
всички законодателни промени не са прекра-
тявани, а са преобразувани, без да засягат 
никакви конституционни права. Промяната на 
категорията труд при пенсиониране на някои 
от служителите в МВР и неполучаването на 
обезщетения на този етап по никакъв начин 
не накърняват конституционните лични или 
политически права на гражданите. 
Съдът, като обсъди доводите в искането, 
ведно с допълнителните съображения, по-
стъпилите становища и правни мнения, прие 
следното:
Законът за Министерството на вътрешните 
работи (обн., ДВ, бр. 57 от 16.07.1991 г.; отм., 
бр. 122 от 19.12.1997 г.) урежда правоотноше-
нията на работещите в структурите на МВР 
като трудовоправни по КТ. По силата на § 11 
ПЗРЗИДЗМВР (ДВ, бр. 100 от 22.11.1996 г.) 
офицерите и сержантите в МВР, невключени 
в състава на Въоръжените сили и заварени 
на служба в министерството към момента на 
влизане в сила на закона, сключват срочни 
тригодишни договори за служба в МВР.