Държавен вестник, бр. 19, 2007 г., стр. 20

С Т Р .  20
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  19
е) мерките, които са били предприети при
прилагането на член 1, трябва да се съобщят
незабавно на държавите и на известните за-
интересовани физически или юридически
лица, а също и на генералния секретар на Ор-
ганизацията.
 Член 4
1. Под наблюдението на Организацията се
съставя и поддържа списъкът на експертите,
посочен в член 3 на тази конвенция, и Органи-
зацията изготвя необходимите и подходящи
правила във връзка с това, включително опре-
деляне на изискваната квалификация.
2. Избраните кандидати за включване в спи-
съка може да бъдат предложени от държави—
членки на Организацията, или от страните по
тази конвенция.
Член 5
1. Мерките, предприети от крайбрежната
държава съгласно член 1, следва да бъдат про-
порционални на щетата, действително причи-
нена или очаквана.
2. Такива мерки не бива да се реализират
преди това, което е разумно необходимо, за
да се достигне резултатът, посочен в член 1, и
следва да се прекратят веднага след като този
резултат е достигнат; те не трябва ненужно да
навреждат на правата и интересите на държа-
вата на знамето на кораба, трети страни и на
всички заинтересовани лица—физически или
юридически.
3. При преценяването, дали мерките са про-
порционални на щетата, следва да се вземат
предвид:
а) размерът и вероятността от сериозна щета,
ако тези мерки не се предприемат;
б) мерките, които са най-ефикасни;
в) размерите на щетата, която може да бъде
причинена от тези мерки.
Член 6
Всяка страна по конвенцията, която е пред-
приела мерки в противоречие с разпоредбите
на тази конвенция и причинява ущърб на друга
страна, е задължена да заплати компенсация до
размера на щетата, причинена от мерките, пре-
вишаващи разумно необходимите мерки за дос-
тигане на резултата, посочен в член 1.
Член 7
Освен ако не е изрично предвидено, нищо в
тази конвенция не накърнява което и да е прило-
жимо в друго отношение право, задължение, при-
вилегия или имунитет или не лишава нито една
от страните по конвенцията или заинтересовани-
те физически или юридически лица от каквото и
да е обезщетение, прилагано в друго отношение.
Член 8
1. Всеки спор между страните по конвенци-
ята по отношение на това, дали предприетите
съгласно член 1 мерки са в противоречие с раз-
поредбите на тази конвенция, дали е задължи-
телно да се изплати компенсация според член 6
и във връзка с размера на такава компенсация,
когато уреждането му чрез преговори между
засегнатите страни или между страната, пред-
приела мерките, и физически или юридически
ищци е невъзможно и ако страните не могат да
се споразумеят по друг начин, се предава по
молба на всяка от заинтересованите страни на
помиряване или ако помиряването не бъде ус-
пешно—на арбитраж, както е посочено в при-
ложението към тази конвенция.
2. Страната, предприела мерки, няма право
да отхвърля молба за помиряване или арбит-
раж съгласно предшестващия параграф само на
основанието, че всички обезщетения съгласно
местното законодателство на нейните съдили-
ща не са били изчерпани.
Член 9
1. Тази конвенция остава открита за подпис-
ване до 31 декември 1970 г., а след това ще ос-
тане открита за присъединяване.
2. Държавите—членки на Организацията на
обединените нации или на които и да е от спе-
циализираните институти на ООН или на Меж-
дународната агенция за атомна енергия, или
страните по Статута на Международния съд
могат да станат страна на тази конвенция чрез:
а) подписване без уговорка за ратифицира-
не, приемане или одобряване;
б) подписване с последващо ратифициране,
приемане или одобряване, последвано от рати-
фициране, приемане или одобряване; или
в) присъединяване.
Член 10
1. Ратифицирането, приемането, одобрява-
нето или присъединяването се осъществява чрез
връчването на официален документ за това на
генералния секретар на Организацията.
2. Всеки документ за ратифициране, прие-
мане, одобряване или присъединяване, връчен
след влизането в сила на поправка към тази
конвенция, за всички съществуващи страни по
конвенцията или след осъществяване на всич-
ки формалности, изисквани за влизането в сила
на поправката за тези страни, се счита, че се
отнася за така поправената конвенция.
Член 11
1. Тази конвенция влиза в сила на деветдесе-
тия ден след датата, на която правителствата на
петнадесет държави са се подписали без уговор-
ка за последващо ратифициране, приемане, одоб-
ряване или са връчили документи за ратифици-
ране, приемане, одобряване или присъединява-
не на генералния секретар на Организацията.
2. За всяка държава, която впоследствие
ратифицира, приема, одобри или се присъеди-
ни към нея, тази конвенция влиза в сила на
деветдесетия ден след датата на връчването на
съответния документ от тази държава.