Държавен вестник, бр. 12, 2000 г., стр. 15

Б Р О Й 12
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  1 5
8. “Прикрепени видове” са организмите,
които в стадия, в който е възможен техният улов,
се намират в неподвижно състояние върху мор-
ското дъно или под неговата повърхност или са
в състояние да се придвижват само когато са в
постоянен допир с повърхността или с недрата
на морското дъно.
9. “Замърсяване на морската или речната сре-
да” означава пряко или косвено внасяне от чове-
ка на вещества или енергии в морската среда,
включително и в устията на реките, което причи-
нява или може да причини вреда на живите мор-
ски или речни ресурси, опасност за здравето на
човека, да попречи на правомерното използване
на морето, включително като влоши качеството
на морската вода и на условията за туризъм и
отдих, съобразно действащите норми и стандар-
ти за допустимо замърсяване.
10. “Морска миля” е равна на 1852 м.
11. “Прилежаща водна площ” е оптимално
необходимата водна площ за безопасен и сигу-
рен подход и акостиране на кораби.
12. “Рейд” е определен район от морското
пространство извън пристанището, в който
корабите могат да стоят на котва за изчакване,
влизане в пристанище, укриване от лошо вре-
ме, извършване на товарно-разтоварна дейност.
13. “Водна база” е охраняван участък от
морския бряг с прилежащата към него водна
площ, снабден със съоръжения и устройства за
приставане и опазване на плавателни средства.
14. “Терминал” е обособена зона от приста-
нищата за обществен транспорт, която осигу-
рява завършен процес по приемане, обработка
и експедиране на даден вид товари.
15. “Пристанищна субструктура” са всички
инженерни съоръжения, разположени в тери-
торията на пристанищата над кота “настилка”.
16. “Пристанищна инфраструктура” са всич-
ки инженерни съоръжения, разположени в те-
риторията на съответното пристанище по гене-
ралния план до кота “настилка” включително.
17. “Пристанищни съоръжения” са елемен-
ти от инфраструктурата, трайно прикрепени
към терена, предназначени или свързани с осъ-
ществяването на дейности или услуги в обек-
тите по чл. 107, както кейовите стени, желе-
зопътните и автомобилните подходи, подкра-
новите пътища и други.
18. “Капитан на пристанище” е длъжностно
лице от морската администрация, което има
право да издава задължителни разпореждания
и носи отговорност за опазване на околната
среда от замърсяване от кораби и осигуряване
на безопасността на корабоплаването и човеш-
кия живот в район, определен от министъра на
транспорта и съобщенията.
19. “Известие до мореплавателите” е бюле-
тин, съдържащ информация относно безопас-
ността на корабоплаването.
20. “Навигационно осигуряване” е съвкуп-
ност от мероприятия, осигуряващи безопасност-
та на корабоплаването.
21. “Правила за речен надзор по Дунава” са
правилата, приети от Дунавската комисия, одоб-
рени с Постановление № 658 на Министерския
съвет от 1954 г. (обн., ДВ, бр.99 от 1954 г.; изм.
и доп. с Решение № 42 на Министерския съвет
от 1978 г.—бр. 31 от 1978 г.).
22. “Препоръки относно техническите пред-
писания за корабите от вътрешно плаване” са
предписания, приети с Постановление на 50-та
сесия на Дунавската комисия на 14 април 1992 г.
23. “Пристанищно предприятие” е еднолич-
но търговско дружество с държавно имущес-
тво, което осъществява дейности и услуги в
пристанище.
24. “Оператор” е търговец, който извършва
пристанищна дейност или пристанищна услуга
при условията и по реда на този закон.
25. “Опасен товар” е такъв товар, който е
включен в списъка на Организацията на Обе-
динените нации за опасни товари.
26. “Яхта” е плавателен съд (ветроходен и/или
с двигател), използван за туризъм, спорт, спор-
тен риболов или развлечение.
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ
РАЗПОРЕДБИ
§ 3. Не се дължат данък върху добавената
стойност, акциз, такси и мита при внос на
стоки за изпълнение на проекти, свързани с
пристанищната инфраструктура, финансира-
ни пряко от безвъзмездна помощ и/или със
заеми от международни финансови институ-
ции, когато гарант по заема е Република Бъл-
гария, както и когато стойността на дължи-
мите данък върху добавената стойност, акциз,
такси и мита при внос на стоки при изпълне-
ние на проекти, свързани с пристанищната
инфраструктура, се признава от съответната
финансираща организация за кофинансиране
от страна на Република България.
§ 4. (1) Обектите по чл. 107—публична дър-
жавна собственост, се изваждат от имущество-
то на търговските дружества с държавно иму-
щество в срок от 9 месеца след влизането в сила
на този закон.
(2) Министърът на транспорта и съобщени-
ята, упражняващ правото на собственост на
държавата в дружествата по ал. 1, предприема
действия по намаляването на капитала им със
стойността на имуществото по ал. 1.
(3) Обектите по ал. 1 се ползват от търговс-
ките дружества в съответствие със Закона за
концесиите.
(4) Лицата, правомерно придобили или осъ-
ществяващи права върху пристанища, които са
придобили статут на пристанище за обществен
транспорт по реда на чл. 107, ал. 2, могат чрез
министъра на транспорта и съобщенията да
заявят пред Министерския съвет преоформя-
нето им в концесия в 3-месечен срок от решени-
ето на Министерския съвет по чл. 107, ал. 2. С
изтичането на срока незаявените права се смя-
тат за погасени.