Държавен вестник, бр. 33, 2022 г., стр. 6

СТР.  6	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  33
противен случай мярката „може да се окаже 
излишна и влошаваща качеството на живот 
на гражданите“.
Предвид изложеното съдът намира, че 
преценката за конституционосъобразност на 
частично оспорената разпоредба на чл. 68а, 
ал. 1 КСО следва да бъде извършена в ця­
лостния контекст на нормативната промяна, 
извършена със ЗИД на КСО (ДВ, бр. 61 от 
2015 г.), съобразно която уредбата, предвиж­
даща възможност за получаване на пенсия 
за осигурителен стаж и възраст в намален 
размер при упражнено право на по-ранно 
пенсиониране, е съчетана с промени в законо­
вите изисквания за придобиване на право на 
пенсия за осигурителен стаж и възраст. Спо­
ред чл. 68, ал. 1 КСО правото на пенсия за 
осигурителен стаж и възраст се придобива 
при навършване на възраст 60 години и 10 
месеца от жените и 63 години и 10 месеца 
от мъжете и осигурителен стаж 35 години и 
2 месеца за жените и 38 години и 2 месеца 
за мъжете, като в ал. 1, изр. 2 е предвидено 
поетапно увеличаване на изискванията за 
възраст от 31 декември 2016 г., както следва: 
до 31 декември 2029 г. възрастта за жените 
се увеличава с по 2 месеца за всяка кален­
дарна година, а от 1 януари 2030 г. – с по 3 
месеца за всяка календарна година до дости­
гане на 65-годишна възраст; до 31 декември 
2017 г. възрастта за мъжете се увеличава с 
2 месеца, а от 1 януари 2018 г. – с по 1 месец 
за всяка календарна година до достигане на 
65-годишна възраст. Според чл. 68а, ал. 2 КСО 
от 31 декември 2016 г. осигурителният стаж 
по ал. 1 се увеличава от първия ден на всяка 
следваща календарна година с по 2 месеца до 
достигане на осигурителен стаж 37 години за 
жените и 40 години за мъжете. 
Стенографските протоколи от обсъжда­
нията на проекта на Закона за изменение и 
допълнение на КСО, внесен от Министерския 
съвет, проведени в Комисията по труда, социал­
ната и демографската политика на 3.06.2015 г. 
и 16.07.2015 г., както и при обсъждане на за­
конопроекта в пленарно заседание за първо 
и второ гласуване съответно на 2.07.2015 г. и 
28.07.2015 г., разкриват, че целта на нормения 
комплекс, елемент от който е оспорената 
частично разпоредба на чл. 68а, ал 1 КСО, 
е осигуряване на „гъвкаво пенсиониране на 
хората в предпенсионна възраст“, които са 
останали без работа и без право на парични 
обезщетения за безработица. Отчетено е, че 
тази категория осигурени лица, които се на­
мират в края на своя трудов път, не са желани 
от работодателите поради напредналата им 
възраст, като същевременно не са обхванати 
от пенсионната система, тъй като не отгова­
рят на изискванията за възраст, макар и да 
са натрупали достатъчен осигурителен стаж. 
По тези причини законодателят е преценил, 
че необходимостта тази категория гражда­
ни да задоволят жизнените си потребности 
налага въвеждане на „адекватна и гъвкава 
форма на ранно пенсиониране“, която да им 
позволи да започнат да получават пенсията 
си за осигурителен стаж и възраст по-рано, 
като при второто гласуване на законопроекта 
в пленарна зала е отчетено и „главоломното 
увеличаване на възрастта за пенсиониране“.
Според мотивите на проекта на Закона за 
изменение и допълнение на КСО на Минис­
терския съвет очакваният ефект от предла­
ганата разпоредба на чл. 68а е „увеличение 
в броя на новоотпуснатите пенсии с около 
11,4 хил. пенсионери“, като „от актюерска 
гледна точка размерът на намалението с 0,4 
на сто за всеки недостигащ месец е корект­
но, тъй като общата сума на пенсиите, която 
би получило лицето до края на живота си в 
случай на пенсиониране при навършване на 
законовата пенсионна възраст, и в случай на 
пенсиониране с една година по-рано, но с 
намален размер, е приблизително еднаква“. 
Направените изчисления въз основа на сред­
ния размер на пенсията за осигурителен стаж 
и възраст и средната продължителност на 
живота в страната показват, че възприетият 
от законодателя модел като цяло не ощетява 
в материално отношение лицата, упражнили 
предоставеното им право да се пенсионират 
до една година преди навършване на изиску­
емата възраст.
Съдът намира, че при преценката за кон­
ституционосъобразност на оспорената час­
тично от омбудсмана разпоредба на чл. 68а, 
ал. 1, изр. 2 КСО в частта „пожизнено“ е от 
съществено значение да бъде съобразено, че 
пожизненото получаване на намалена пенсия 
от лицата, които са се пенсионирали до една 
година преди навършване на общата възраст, 
с която законът свързва правото на пенсия 
за осигурителен стаж и възраст, е уредено не 
като императив, а като правна възможност, 
която осигурените лица могат свободно, „по 
тяхно желание“ да упражнят при предварител­
но определени и ясни по своето съдържание 
последици.
В своята практика (Решение № 1 от 2005 г. 
по к.д. № 8/2004 г., Решение № 4 от 2014 г. 
по к.д. № 12/2013 г., Решение № 10 от 2016 г. 
по к.д. № 3/2016 г., Решение № 3 от 2017 г. 
по к.д. № 11/2016 г. и др.) Конституционният 
съд възприема, че разбирането за правовата 
държава включва както принципа за прав­
ната сигурност (формалния елемент), така и 
принципа за справедливостта (материалния 
елемент). Един от основните компоненти на 
правовата държава във формален смисъл е 
правната сигурност на законодателните реше­
ния, изискваща последователност, предвиди­
мост и стабилност на законовите разпоредби. 
В този смисъл е утвърдено схващането, че 
„законосъобразността на държавното управ­
ление е конституционно изискване, което го 
прави предвидимо, а това е предпоставка за 
правната сигурност“ (Решение № 3 от 2017 г.