Държавен вестник, бр. 62, 2000 г., стр. 4

С Т Р .  4
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  62
2. храните, предназначени за снабдяване на
заведения за обществено хранене.
Чл. 3. Наредбата не се отнася до изисквани-
ята за етикетиране на храните, подлежащи на
последваща обработка, виното, спиртните на-
питки, както и до изискванията за представяне
на информация за съдържанието на енергия и
хранителни вещества.
Раздел II
Общи изисквания при етикетиране
и представяне на храните
Чл. 4. Етикетирането на храните се извърш-
ва по начин, който:
1. не заблуждава потребителя по отношение на:
а) характеристики на храната, определени от
нейното естество, произход, идентичност, свойс-
тва, състав, количество, минимална трайност,
начин на производство, преработка и употреба;
б) въздействия и свойства на храната, които
тя не притежава;
в) свойства на храната да предпазва, лекува
или да излекува от заболявания;
2. не внушава на потребителя, че храната
притежава специална характеристика, когато
всички други подобни храни притежават съща-
та характеристика.
Чл. 5. При представяне на храните се спаз-
ват изискванията по чл. 4 спрямо формата, вън-
шния вид, опаковката или материала, използ-
ван за опаковка, по отношение на начина на
подреждане спрямо останалите стоки и обста-
новката, в която са изложени храните.
Чл. 6. При етикетирането на храните се обявя-
ват следните данни, написани на български език:
1. наименование;
2. списък на съставките на храната;
3. количеството на определени съставки или
категории съставки в случаите по чл. 23;
4. обозначение, че храната или определена
нейна съставка е произведена от генетично
модифицирана соя или генетично модифици-
рана царевица, както е указано в чл. 24;
5. срок на минимална трайност, а при бързо-
развалящите се храни—срок на трайност;
6. специални условия за съхранение на хра-
ната;
7. нетно тегло на храните, които са опакова-
ни предварително;
8. име/фирма, седалище и адрес на управле-
ние на производителя или на лицето, което
опакова храната или което продава храна, опа-
кована на място преди продажбата;
9. произход на храната или наименование на
региона, където е произведена, когато липсата
на тези данни би могла да доведе до заблуда на
потребителя;
10. при храни от внос се посочва държавата
производител, а когато в друга държава храна-
та е претърпяла преработка, която води до про-
мяна в естеството є, върху етикета като страна
на произход се обявява страната, в която е из-
вършена преработката;
11. указание за употреба, в случай че потре-
бителят не би могъл да ползва храната без него;
12. маркировка за обозначаване на партида-
та, към която принадлежи храната;
13. информация за цената.
Чл. 7. (1) Данните по чл. 6 трябва да са напи-
сани по ясен и разбираем за потребителя на-
чин, да са разположени на място, лесно за виж-
дане, да не се изтриват при манипулиране, упот-
реба и съхранение на храната. Те не трябва да са
покрити или разделени с друг текст или кар-
тинно изображение.
(2) Данните по чл. 6, т. 1, 5 и 7 трябва да са
разположени на едно зрително поле.
(3) Изискването по ал. 2 не се прилага при
стъклени бутилки за повторна употреба, при
които някои от данните са трайно маркирани.
(4) Допуска се при стъклени бутилки за пов-
торна употреба, на които не се поставя етикет,
а са трайно маркирани, както и при опаковки с
площ по-малка от 10 кв. см, на етикета да се
обявят само данните по чл. 6, т. 1, 5 и 7.
(5) Не се изисква обозначение по чл. 6, т. 4,
когато храната или определената нейна състав-
ка не съдържа белтък или дезоксирибонуклеи-
нова киселина (ДНК) като продукт на генетич-
ната модификация.
Чл. 8. (1) Всяка опакована храна, предназна-
чена за продажба на краен потребител, се ети-
кетира чрез нанасянето на данните по чл. 6
директно върху опаковката или под формата на
етикет, пръстен или капак, поставен върху нея.
(2) Етикетите се поставят по начин, който
не позволява отделянето им от опаковката.
Чл. 9. (1) Етикетиране на храните не е задъл-
жително, когато те:
1. се предлагат на потребителя след премер-
ване, претегляне, разливане и др.;
2. не са предварително пакетирани в потре-
бителска опаковка;
3. са предназначени за снабдяване на заведе-
нията за обществено хранене.
(2) В случаите по ал. 1:
1. в документите, които придружават храна-
та до мястото на продажбата є, се посочват
данните по чл. 6;
2. върху транспортната опаковка се марки-
рат данните по чл. 6, т. 1, 5, 8 и 12;
3. на мястото на предлагането на храната се
обявяват данните по чл. 6, т. 1 и 8.
Чл. 10. Освен данните по чл. 6 при етикети-
рането на храните се обявяват и данните съг-
ласно приложение №1.
Чл. 11. При етикетирането на храните се
допуска обявяване на допълнителна информа-
ция чрез текст, картинно или графично изобра-
зяване, ако тя не е в противоречие с данните по
чл. 6 и 10.
Раздел III
Специфични изисквания при етикетирането
на храните
Чл. 12. (1) Наименование на храна, за коя-
то съществува определение в нормативен акт,
може да се използва при етикетирането, ако
храната отговаря на посочените в норматив-
ния акт изисквания.