Държавен вестник, бр. 51, 2006 г., стр. 86

С Т Р .  86
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  51
и записващо устройство (R). Средната стойност
на концентрацията на измерените въглеводороди
се определя чрез интегриране. По време на изпит-
ването температурата на тръбопровода до сондата
за вземане на проби се регулира до 463 К (190 °С)
± 10К.
Топлата връзка за взимане на проби се оборуд-
ва с нагреваем филтър (Fh) с ефективност 99 % за
частици с размер і 0,3 µm, за да извлече всякакви
твърди частици от непрекъснатия поток газ, изис-
кван за анализа. Времето за реакция на системата
за взимане на проби (от взимането на проба до
входа на анализатора) да е не повече от 4 s.
Нагреваемият детектор за йонизация на пла-
мъка HFID се използва със система с постоянен
поток (топлообменник), за да осигури представи-
телна проба, освен ако е направена компенсация
на изменението на потоците CFV (критичен по-
ток на тръбата на Вентури) или е постигнат посто-
янен поток CFO.
Уредът за взимане на проби от частици се със-
тои от тунел за разреждане, сонда за взимане на
проби, филтър, помпа за част от потока и регула-
тор на дебита и измервателно устройство. Частта
от потока за взимане на пробите от частици се
прекарва през два последователни филтъра. Сон-
дата за взимане на проби от частици в изпитвания
газов поток се поставя така в системата за разреж-
дане, че да може да се вземе представителна проба
газов поток от хомогенната смес въздух/отработи-
ли газове и температурата на сместа въздух/отра-
ботили газове да не надвишава 325 К (52 °С) непос-
редствено преди филтъра за частици. Температу-
рата на газовия поток в разходомера за газ да не
варира повече от ± 3 К, а масовият дебит—от ± 5 %.
Ако дебитът се промени неприемливо в резултат
на прекалено натоварване на филтъра, изпитване-
то се спира. При повторна такава промяна деби-
тът се намалява и/или  се използва по-голям фил-
тър. Филтрите се отстраняват от камерата не по-
рано от 1 h преди започването на изпитванията.
Необходимите филтри за частици се привеж-
дат до условията на изпитването (по отношение на
температура и влажност) в отворен съд, защитен
от проникването на прах за поне 8 h, но не повече
от 56 h преди изпитването, в камера с климатична
инсталация. След привеждането до условията на
изпитването незамърсените филтри се претеглят
и съхраняват до тяхното използване.
Ако филтрите не се използват до 1 h от тяхното
отстраняване от камерата за претегляне, те се
претеглят отново.
Едночасовото ограничение може да бъде заме-
нено с осемчасово, ако филтрите отговарят на едно
от условията:
—стабилизираният филтър се поставя и съхра-
нява в запечатан носач на филтри със запушени
краища, или
—стабилизираният филтър се поставя и съхра-
нява в запечатан носач на филтри, който след това
незабавно се поставя в тръбопровод за взимане на
проби, през който не минава поток.
4.3.3. Калибриране
Всеки анализатор се калибрира толкова често,
колкото е необходимо, но при всички случаи до 1
месец преди изпитването за одобряване на типа и
най-малко веднъж на 6 месеца при изпитване за
проверка на съответствието на продукцията. Из-
ползва се метод за калибриране, описан в т. 4.3.1
на част 7 за анализаторите.
4.4. Измерване на обем
4.4.1. Методът за измерване на общия обем
разредени отработили газове, който се използва в
уреда за взимане на проби с постоянен обем, е с
точност на измерването ± 2 %.
4.4.2. Калибриране на уреда за взимане на про-
би с постоянен обем
Устройството за измерване на обем от систе-
мата за взимане на проби с постоянен обем се ка-
либрира по начин, осигуряващ предписаната точ-
ност, и с честота, достатъчна да се поддържа тази
точност. Пример за процедура на калибриране,
осигуряваща изискваната точност, е показан в част
7. Методът използва устройство за измерване на
потока, което е динамично и подходящо за голям
дебит, срещан при изпитване на устройство за взи-
мане на проби с постоянен обем. Устройството да
бъде с удостоверена точност в съответствие с одоб-
рен национален или международен стандарт.
4.5. Газове
4.5.1. Чисти газове
За калибриране и работа да са на разположе-
ние, ако е необходимо, следните чисти газове:
—пречистен азот
(чистота І 1 ppm C, І1 ppm CO, І 400 ppm CO2
І 0,1 ppm NO),
—пречистен синтетичен въздух
(чистота І 1ppm C, І 1 ppm CO, І 400 ppm CO2
І 0,1 ppm NO); съдържание на кислород между 18
и 21 %vol.
—пречистен кислород (чистота І 99,5 %vol O2),
—пречистен водород (и смес, съдържаща во-
дород),
(чистота І1 ppm C, І 400 ppm CO2).
4.5.2. Газове за калибриране
Да са в наличност смеси от газове със следния
химически състав:
—C3H8 и пречистен синтетичен въздух (т. 4.5.1);
—СО и пречистен азот;
—CO2 и пречистен азот;
—NO и пречистен азот.
(Съдържанието на NO2 в газа за калибриране
да не е  по-голямо от 5% от съдържанието на NO).
Действителната концентрация на газ за калиб-
риране да е в рамките на ± 2 % от обявената стой-
ност.
Концентрациите, определени в част 7, могат да
бъдат получени и с газов сепаратор, разреден с
пречистен N2 или с пречистен синтетичен въздух.
Точността на смесителното устройство да е така-
ва, че концентрацията на разредените газове за
калибриране да е в рамките на ± 2 %.
4.6. Допълнителна информация
4.6.1. За температура
Температурите, посочени в част 9, се измерват
с точност ± 1,5 К.
4.6.2. За налягане
Атмосферното налягане се измерва с точност в
границите на ± 0,1 kРа.
4.6.3. За абсолютна влажност
Абсолютната влажност (Н) се измерва с точ-
ност в границите на ± 5 %.