Държавен вестник, бр. 85, 2017 г., стр. 29

БРОЙ  85	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  29  
за групово освобождаване и от регламент за 
минимална помощ. 
26. „Предоставяне и управляване на дър-
жавна помощ или на минимална помощ“ 
е създаването под каквато и да е форма на 
възможност за използване на публичен ресурс 
и свързаните с това действия по въвеждането 
на изпълнение и контрол върху изпълнението 
на условията и реда за усвояване на помощта 
съобразно правилата за държавните помощи, 
регламентирани в правото на Европейския 
съюз и българското законодателство.
27. „Публичен орган“ е eдноличен или ко-
легиален орган, който е носител на властни-
чески правомощия в сферата на държавното 
и местното обществено и/или икономическо 
устройство, управление и контрол, и се финан-
сира от държавния или от общинския бюджет.
28. „Публичноправна организация“ е юри-
дическо лице, за което са изпълнени следните 
условия:
а) повече от половината от членовете на 
неговия управителен или контролен орган 
се определят от възложители по чл. 5, ал. 2, 
т. 1 – 14 от Закона за обществените поръчки 
или повече от половината от приходите му за 
предходната бюджетна година се финансират от 
държавния бюджет, от бюджетите на държав-
ното обществено осигуряване, от общинските 
бюджети или от възложители по чл. 5, ал. 2, 
т. 1 – 14 от Закона за обществените поръчки; 
б) обект е на управленски контрол от стра-
на на възложители по чл. 5, ал. 2, т. 1 – 14 от 
Закона за обществените поръчки; управленски 
контрол е налице, когато едно лице може по 
какъвто и да е начин да упражнява домини-
ращо влияние върху дейността на друго лице.
29. „Публично предприятие“ е всяко пред-
приятие, върху което публични органи могат да 
упражняват, пряко или косвено, доминиращо 
влияние. За публично предприятие се смята 
и всяко юридически обособено лице, което се 
финансира, изцяло или частично, със средства 
от държавния или от общинския бюджет или 
има право да разходва такива средства.
30. „Разработване“ е дейността по определяне 
на условията, реда и механизма за предоста-
вяне на държавна помощ или на минимална 
помощ в полза на конкретен получател, както 
и определяне на мерки за осъществяване на 
контрол за съответствие на нейното предос-
тавяне с правилата за държавните помощи, 
регламентирани в правото на Европейския 
съюз и българското законодателство.
31. „Регионална помощ“ е държавна помощ 
за насърчаване на икономическото развитие на 
региони в неравностойно положение в Евро-
пейския съюз, която може да бъде приета за 
съвместима на основание чл. 107, параграф 3, 
букви „а“ и „в“ от Договора за функционира-
нето на Европейския съюз.
32. „Решение за разрешаване на планира-
ната държавна помощ“ е акт на Европейската 
комисия за неповдигане на възражения, поло-
жително решение и положително решение под 
определени условия.
33. „Рибарство“ са дейности на юридически 
лица, еднолични търговци и физически лица, 
обхващащи стопански риболов и аквакултури.
34. „Съществуваща държавна помощ“ е 
понятие по смисъла на чл. 1, буква „б“ от 
Регламент (ЕС) 2015/1589. 
35. „Схема за държавна помощ“ е всеки 
акт, въз основа на който, без да се изискват 
допълнителни мерки за изпълнение, може да се 
предоставят индивидуално държавни помощи 
на едно или повече предприятия, определени в 
акта по общ и абстрактен начин, и всеки акт, 
въз основа на който помощ, която не е свързана 
с определен проект, може да се предостави на 
едно или няколко предприятия за неопределен 
период и/или в неопределен размер.
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ 
РАЗПОРЕДБИ
§ 2. Разпоредбата на чл. 9, ал. 4 не се прилага 
към мерки за помощ, по които процедурите 
за кандидатстване са открити до влизането в 
сила на закона, и доколкото друго не е пред-
видено в закон.
§ 3. Законът за държавните помощи (обн., 
ДВ, бр. 86 от 2006 г.; изм., бр. 16 от 2008 г., 
бр. 66 от 2013 г, бр. 98 от 2014 г. и бр. 58 от 
2017 г.) се отменя.
§ 4. (1) В срок до една година от влизането 
в сила на закона:
1. Министерският съвет приема правилник 
за прилагането на закона;
2. министърът на финансите приема наред-
бата по чл. 15, ал. 2.
(2) До приемането, съответно издаването 
на актовете по ал. 1 се прилагат действащите 
подзаконови нормативни актове, доколкото не 
противоречат на закона.
§ 5. В Данъчно-осигурителния процесуален 
кодекс (обн., ДВ, бр. 105 от 2005 г.; изм., бр. 30, 
33, 34, 59, 63, 73, 80, 82, 86, 95 и 105 от 2006 г., 
бр. 46, 52, 53, 57, 59, 108 и 109 от 2007 г., бр. 36, 
69 и 98 от 2008 г., бр. 12, 32, 41 и 93 от 2009 г., 
бр. 15, 94, 98, 100 и 101 от 2010 г., бр. 14, 31, 
77 и 99 от 2011 г., бр. 26, 38, 40, 82, 94 и 99 от 
2012 г., бр. 52, 98, 106 и 109 от 2013 г., бр. 1 от 
2014 г.; Решение № 2 на Конституционния съд 
от 2014 г. – бр. 14 от 2014 г.; изм., бр. 18, 40, 53 
и 105 от 2014 г., бр. 12, 14, 60, 61 и 94 от 2015 г., 
бр. 13, 42, 58, 62, 97 и 105 от 2016 г. и бр. 58 
и 63 от 2017 г.) в чл. 162, ал. 2, т. 6 накрая се 
добавя „включително за дължимите по тях 
обезщетения, глоби и имуществени санкции“.
§ 6. В Закона за държавната финансова 
инспекция (обн., ДВ, бр. 33 от 2006 г.; изм., 
бр. 59 от 2006 г., бр. 59, 64 и 86 от 2007 г., бр. 98 
от 2008 г., бр. 42 от 2009 г., бр. 60 от 2011 г., 
бр. 38 от 2012 г., бр. 15 от 2013 г., бр. 14 и 61 от 
2015 г. и бр. 43 от 2016 г.) се правят следните 
изменения и допълнения:
1. В чл. 4, т. 7 в началото се добавя „адми-
нистраторите на помощ“, а след думата „дър-
жавни“ се добавя „или минимални“.