Държавен вестник, бр. 6, 2003 г., стр. 5

Б Р О Й  6
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  5
Член 2
Данъци, за които се прилага спогодбата
1. Тази спогодба се прилага за данъци върху
доходите и имуществото, налагани от страна на
всяка договаряща държава, или нейни органи
на местна власт независимо от начина на тях-
ното събиране.
2. За данъци върху доходите и имуществото
се считат всички данъци върху дохода като цяло,
върху съвкупното имущество или върху елемен-
ти на дохода или имуществото, включително
данъците върху приходи от отчуждаване на дви-
жимо или недвижимо имущество, данъците
върху общата сума на надниците, заплатите и
други подобни възнаграждения, изплащани от
предприятията, както и данъците върху увели-
чената стойност на имуществото.
3. Съществуващите данъци, за които се при-
лага тази спогодба, са по-специално:
а) за България:
i) данъкът върху дохода на физическите
лица;
ii) корпоративният подоходен данък;
iii) данъкът върху недвижимото иму-
щество;
(по-нататък наричани “български данък”);
б) за Ливан:
i) данъкът върху приходите от упражня-
ване на производствени, търговски и не-
търговски дейности;
ii) данъкът върху заплатите, надниците и
пенсиите;
(iii) данъкът върху дохода от движимо иму-
щество;
(iv) данъкът върху застроеното недвижи-
мо имущество;
(по-нататък наричани “ливански данък”).
4. Спогодбата ще се прилага и за всички в
значителна степен подобни по естеството си да-
нъци, които ще се налагат след датата на подпис-
ване на спогодбата като допълнение или вместо
съществуващите данъци. Компетентните органи
на договарящите държави ще се уведомяват вза-
имно за всички съществени изменения, извърше-
ни в съответните им данъчни закони.
Г л а в а  I I
ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 3
Общи определения
1. За целите на тази спогодба, освен ако кон-
текстът не изисква друго:
а) термините “едната договаряща държава”
и “другата договаряща държава” означават
България или Ливан според изискванията на
контекста;
б) терминът “България” означава Република
България, а когато е употребен в географски
смисъл, означава територията и териториалното
море, върху която тя упражнява своя държавен
суверенитет, а така също континенталният шелф
и изключителната икономическа зона, върху
които тя упражнява суверенни права и юрисдик-
ция в съответствие с международното право;
в) терминът “Ливан” означава територията
на Република Ливан, включваща нейното тери-
ториално море, както и изключителната ико-
номическа зона, върху които Ливан в съответ-
ствие с вътрешното си и международното пра-
во упражнява своя суверинитет, суверенни пра-
ва и юрисдикция във връзка с изследването и
добиването на природни, биологични и мине-
рални ресурси, намиращи се в морските води,
морското дъно и подпочвените пространства;
г) терминът “лице” включва физическо лице,
дружество или всяко друго сдружение от лица;
д) терминът “дружество” означава всяко
юридическо лице или общност, която се трети-
ра като юридическо лице за целите на данъчно-
то облагане;
е) терминът “място на учредяване” означа-
ва територията на договарящата държава, къ-
дето дружеството е надлежно регистрирано и
на която се намира седалището му;
ж) термините “предприятие на едната догова-
ряща държава” и “предприятие на другата дого-
варяща държава” означават съответно предпри-
ятие, ръководено от местно лице на едната дого-
варяща държава, и предприятие, ръководено от
местно лице на другата договаряща държава;
з) терминът “национално лице” означава:
(i) всяко физическо лице, притежаващо
гражданството на една от договарящите
държави;
(ii) всяко юридическо лице, дружество или
асоциация, чийто статут се определя от за-
конодателството на съответната държава;
и) терминът “международен транспорт” оз-
начава всеки превоз с кораб, самолет, железо-
пътно или шосейно транспортно средство, из-
вършван от предприятие на едната договаряща
държава, освен когато такъв превоз се осъщес-
твява изключително между места, намиращи
се в другата договаряща държава;
к) терминът “компетентен орган” означава по
отношение и на двете държави министъра на фи-
нансите или негов упълномощен представител.
2. При прилагането на спогодбата от догова-
рящите се държави всеки термин, който не е
изрично определен, освен ако от контекста не
се налага друго, ще има значението, което към
този момент му придава законодателството на
тази договаряща държава по отношение на да-
нъците, обхванати от спогодбата. Всяко значе-
ние, определено съгласно приложимото данъч-
но законодателство на тази държава, ще има
предимство по отношение на значението, опре-
делено в други закони на тази държава.
Член 4
Местно лице
1. За целите на тази спогодба терминът “мест-
но лице на едната договаряща държава” озна-
чава всяко лице, което съгласно законодателст-
вото на тази държава подлежи на данъчно об-
лагане в нея поради неговото местожителство,
местопребиваване, място на учредяване или
всеки друг критерий от подобно естество. Този
термин обаче не включва лице, което подлежи
на данъчно облагане в тази държава само по
отношение на доходи от източници в тази дър-
жава или имущество, разположено в нея.