Държавен вестник, бр. 89, 2006 г., стр. 135

Б Р О Й  89
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  135
в налягането между ЕР и ESP. При тези условия
скоростите на отработените газове в ЕР и в ISP са
еднакви, а масовият дебит през ISP е константна
част от общия дебит на отработените газове. ISP
трябва да бъде включена към диференциален дат-
чик за налягане. Нулевата разликата в налягането
между ЕР и ISP се получава чрез промяна на ско-
ростта на нагнетителния вентилатор или чрез ре-
гулатор на дебита.
—Делители на потока FD1 и FD2 (фиг. 9)
Набор от тръби на Вентури или бленди се мон-
тират съответно в изпускателната тръба ЕР и в
свързващия тръбопровод ТТ, за да се осигури про-
порционално вземане на проби от необработени
отработени газове. Система за регулиране на на-
лягането, състояща се от два вентила РСV1 и РСV2
се използва за пропорционално разделяне, което
се осъществява посредством регулиране на наля-
ганията в ЕР и DT.
—Делител на потока FD3 (фиг. 10)
Набор от тръби (тръбен пакет) се монтира в
изпускателната тръба ЕР, за да се гарантира про-
порционално вземане на проби от необработени
отработени газове. Една от тези тръби подвежда
отработените газове към разреждащия тунел DT,
а отработените газове от другите тръби влизат в
овлажнителна камера DC. Тръбите трябва да имат
еднакви размери (еднакъв диаметър, дължина и
радиус на огъване), следователно разделянето на
отработените газове зависи от общия брой на тръ-
бите. Необходима е регулираща система, за да може
да се осъществи пропорционално разделяне чрез
поддържане на нулева разлика в налягането меж-
ду изхода на тръбния пакет в DC и изхода на ТТ.
При тези условия скоростите на отработени газо-
ве в ЕР и FD3 са пропорционални, а дебитът в ТТ
е константна част от общия дебит на отработени-
те газове. Двете точки трябва да са свързани към
диференциален датчик за налягането DPT. Нуле-
вата разлика в налягането се получава с помощта
на регулатора на дебита FC1.
—Анализатор на отработени газове EGA (фиг. 6
до 10)
Могат да се използват анализатори на СО2 или
NОх (при метода на баланс по въглерода—само
СО2-анализатори). Анализаторите трябва да бъ-
дат калибрирани, както анализаторите за измер-
ването на газообразните емисии. За определяне на
разликите в концентрациите могат да се използ-
ват един или повече анализатори.
Точността на измерващите системи трябва да
бъде такава, че точността на GEDFW,i или VEDFW,i
да е в интервала ± 4 %.
—Свързващ преносен тръбопровод ТТ (фиг. 4
до 12)
Свързващият преносен тръбопровод за отвеж-
дане на пробата от частици трябва:
—да е максимално къс и да не е по-дълъг от 5 m,
—да има диаметър, който е равен или по-голям
от диаметъра на сондата, но не по-голям от 25 mm,
—да има изход по осевата линия на разрежда-
щия тунел, насочен по посоката на протичане на
потока.
Тръбопроводи с дължина до един метър трябва
да бъдат изолирани с материал, чиято максимал-
на топлопроводимост е 0,05 W/(m.K), като дебели-
ната на изолационния слой трябва да съответства
на диаметъра на сондата. Тръбопровод с дължина,
по-голяма от един метър, трябва да бъде изолиран
и загрят до минимална температура на стената
523 К (250 °С).
Необходимите температури на стената на свър-
зващия тръбопровод могат също така да се опре-
делят чрез стандартни изчисления на топлопре-
насянето.
—Диференциален датчик за налягане DPT (фи-
гури 4, 5 и 10)
Диференциалният датчик за налягане трябва
да бъде с максимален обхват ± 500 Ра.
—Регулатор на дебита FC1 (фиг. 4, 5 и 10)
При изокинетичните системи (фиг. 4 и 5) регу-
латорът на дебита е необходим за поддържане на
нулева разлика в налягането между ЕР и ISP. Ну-
лирането се извършва чрез:
а) регулиране на скоростта или дебита на всмук-
ващия вентилатор (SB) и поддържане постоянна
скоростта на нагнетателния вентилатор (РВ) при
всеки един от етапите (фиг. 4);
или
б) чрез настройване на всмукващия вентила-
тор (SB) на постоянен масов дебит на разредените
отработени газове и регулиране на дебита на наг-
нетателния вентилатор (РВ), чрез което се регули-
ра дебитът на пробата от отработени газове в края
на свързващия преносен тръбопровод (ТТ) (фиг. 5).
При използване на система с регулиране на
налягането остатъчната грешка в контролната
верига не трябва да превишава ± 3 Ра. Средноарит-
метичните колебания на налягането в тунела за
разреждане не трябва да превишават ± 250 Ра.
При многотръбни системи (фиг. 10) регулато-
рът на дебита е необходим, за да се раздели про-
порционално потокът от отработили газове и за да
се поддържа нулева разлика в налягането между
изпускателния отвор на многотръбната група и
изхода на ТТ. Настройването може да се осъщест-
ви чрез регулиране на дебита на нагнетявания
въздух в DT на изхода на ТТ.
—Вентили за регулиране на налягането РСV1 и
РСV2 (фиг. 9)
Необходими са два вентила за регулиране на
налягането за системата с двойна тръба на Венту-
ри/двойна бленда, за да може чрез регулиране на
противоналягането на ЕР и на налягането на DT
да се осъществи пропорционално разделяне на
потока. Вентилите трябва да се намират в ЕР след
SP и между РВ и DT.
—овлажнителна камера DC (фиг. 10)
На изхода на тръбния пакет трябва да бъде
монтирана овлажнителна камера, за да се намалят
максимално колебанията на налягането в изпус-
кателната тръба ЕР.
—Тръба на Вентури VN (фиг. 8)
В тунела за разреждане DT се монтира тръба на
Вентури, за да създава отрицателно налягане (под-
налягане) в областта на изхода на свързващия
преносен тръбопровод ТТ. Дебитът на газовете в
ТТ се определя от обмена на сили (импулси) в тръ-
бата на Вентури и по принцип е пропорционален
на дебита на нагнетателния вентилатор РВ, така
че се постига постоянна степен на разреждане. Тъй
като обмена на сили (импулси) се влияе от темпе-