Държавен вестник, бр. 21, 2006 г., стр. 10

С Т Р .  10
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  21
Г л а в а  ч е т в ъ р т а
КООРДИНАЦИЯ И ХАРМОНИЗАЦИЯ НА
ФИНАНСОВОТО УПРАВЛЕНИЕ И КОН-
ТРОЛ
Чл. 16. (1) Министърът на финансите отго-
варя за координацията и хармонизацията на
финансовото управление и контрол в организа-
циите по чл. 2.
(2) За изпълнение на задачите по този закон
министърът на финансите се подпомага от
Централно хармонизиращо звено за финансово
управление и контрол, което е на пряко подчи-
нение на министъра на финансите.
(3) В Централното хармонизиращо звено за
финансово управление и контрол се назначават
лица, които отговарят на изискванията за съот-
ветната длъжност и имат най-малко две години
стаж в областта на вътрешния контрол, вът-
решния или външния одит.
Чл. 17. (1) Министърът на финансите отго-
варя за разработването, разпространението и
актуализирането на методически насоки в об-
ластта на финансовото управление и контрол в
публичния сектор в съответствие с приложи-
мите актове на Европейския съюз и добрите
практики.
(2) Методическите насоки и указания на
министъра на финансите, издадени по прилага-
нето на закона, се публикуват в информацион-
ния бюлетин и на електронната страница на
Министерството на финансите.
(3) Министърът на финансите координира и
подпомага професионалното обучение в област-
та на финансовото управление и контрол и уп-
равленската отговорност в организациите.
Чл. 18. (1) С цел актуализиране и доразви-
ване на методологията министърът на финан-
сите осъществява системно наблюдение в ми-
нистерствата и в общините по прилагането на
изискванията на закона и издадените въз осно-
ва на него актове.
(2) Ръководителите на организациите по ал. 1
осигуряват съдействие при осъществяване на
системното наблюдение.
Чл. 19. (1) Към министъра на финансите
се създава консултативен съвет за финансово
управление и контрол, който включва лица с
подходяща квалификация и опит в областта
на финансовото управление и контрол, управ-
ленската отговорност, вътрешния и външния
одит и се председателства от министъра на
финансите.
(2) Съставът на консултативния съвет се оп-
ределя със заповед на министъра на финансите.
(3) Консултативният съвет подпомага ми-
нистъра на финансите при стратегическото
планиране, наблюдението и координацията на
финансовото управление и контрол и управлен-
ската отговорност.
(4) Консултативният съвет изготвя и прие-
ма правила за своята работа и заседава най-
малко два пъти годишно.
(5) Ръководителите на организациите по чл. 2
могат да създадат консултативен съвет за фи-
нансово управление и контрол в техните органи-
зации, който да ги подпомага във връзка с из-
пълнението на задълженията им по този закон.
Чл. 20. (1) Министърът на финансите из-
готвя годишен доклад за състоянието на фи-
нансовото управление и контрол в публичния
сектор, обобщаващ информацията, получена
по реда на чл. 8.
(2) Министърът на финансите до 31 май
изготвя и внася в Министерския съвет консо-
лидиран годишен доклад за вътрешния конт-
рол в публичния сектор, който включва док-
лада по ал. 1 и годишния доклад за състояни-
ето на вътрешния одит. След приемането му
от Министерския съвет консолидираният док-
лад се представя на Народното събрание и
Сметната палата.
(3) Висшият съдебен съвет до 31 май пред-
ставя на Народното събрание и на Сметната
палата годишния си доклад за финансовото
управление и контрол и вътрешния одит.
(4) Сметната палата до 30 юни представя
на Народното събрание доклада си за състо-
янието на финансовото управление и контрол
и вътрешния одит и становища по докладите
по ал. 2 и 3.
ДОПЪЛНИТЕЛНА РАЗПОРЕДБА
§ 1. По смисъла на този закон:
1. “Публични средства” са всички средства,
които се събират, получават, съхраняват, раз-
пределят и разходват от организациите от пуб-
личния сектор, включително бюджетни прихо-
ди, кредити, разходи и субсидии.
2. “Управленска отговорност” е задължени-
ето на ръководителите на организациите по чл. 2
да осъществяват всяко свое действие, спазвай-
ки принципите за добро финансово управление,
законосъобразност и прозрачност, включител-
но да се отчитат за действията си и резултатите
от тях пред тези, които са им възложили управ-
ленската отговорност.
3. “Добро финансово управление” е изисква-
нето публичните средства да се разходват и уп-
равляват икономично, ефективно и ефикасно.
4. “Разумна увереност” е задоволително ниво
на увереност, което изисква разходите за вът-
решен контрол да не надхвърлят очакваните
ползи от него.
5. “Риск” е възможността да настъпи съби-
тие, което ще повлияе върху постигане на цели-
те на организацията. Рискът се измерва с него-
вия ефект и с вероятността от настъпването му.
6. “Измама, засягаща финансовите интереси
на Европейските общности” e всяко умишлено
действие или бездействие: