Държавен вестник, бр. 18, 2012 г., стр. 53

БРОЙ  18	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  53  
За обучение по професията „Преводач жес­
томимичен език“ с придобиване на трета степен 
на професионална квалификация не се изисква 
обучаваните да притежават професионална ква­
лификация.
За лица, завършили курсове по жестомимичен 
език, за лица, умеещи да комуникират на жесто­
мимичен език, както и за лица с професионален 
опит по тази професия, е необходимо надграждащо 
обучение, включващо усвояване на компетенции, 
които кандидатът за обучение не притежава до 
този момент.
2. Описание на професията
2.1. Трудови дейности, отговорности, личност­
ни качества, особености на условията на труд, 
оборудване и инструменти, изисквания за упраж­
няване на професията, определени в законови 
и подзаконови актове (здравословно състояние, 
правоспособност и др.)
Преводачът осъществява комуникацията между 
глухи (или хора с увреден слух) и хора, които чуват 
добре, като превежда от и на жестомимичен език 
съдържанието на изказвания както при разговор, 
така и при осъществяване на преводи пред публика, 
медии, официални институции и там, където е не­
обходимо. Преводачът предава ясно, точно, без да 
променя смисъла и съдържанието на изказванията, 
като ползва българския самобитен жестомимичен 
език, калкиращия български жестомимичен език, 
дактилната (едноръчна и двуръчна българска аз­
бука) система, включващи вербален и невербален 
компонент, както и книжовния български език. 
За осъществяване на ефективен превод прево­
дачът трябва да се съобразява с образователното 
и квалификационното равнище на аудиторията. В 
зависимост от спецификата на аудиторията прево­
дачът се стреми да прилага подходящи правила, 
които да улеснят усвояването на предоставената 
информация. При необходимост преводачът трябва 
да адаптира изреченията със сложни конструкции 
към по-прости, да дактилира или да перифразира 
абстрактни понятия, за които няма подходящи 
жестове в българския жестомимичен език, като 
не трябва да променя смисъла на изказването.
Преводачът осъществява превод при граждански 
и други ритуали (сватби, погребения, кръщенeта и 
други лични празници), при посещения на културни 
изяви (музеи, опера, театър и др.), в религиозни 
храмове, на спортни събития, в данъчни и социални 
служби, болници, административни институции, 
съд, полиция, като използва набор от специфични 
символи, свързани със спецификата на събитието, 
и се съобразява с емоционалната атмосфера, из­
разявайки я чрез съответната мимика на лицето.
Преводачът разчита и тълкува изказвания, 
направени от хора с проблеми със слуха, като по­
знава както официалния български (калкиращия), 
така и самобитния български жестомимичен език. 
Словесният (устният) или жестомимичният пре­
вод може да бъде последователен или синхронен 
(симултанен). 
Преводачът подпомага комуникацията между 
нечуващите ученици и студенти, интегрирани в 
училищата и в други обучаващи институции, с 
преподавателите и с колегите (съучениците) им с 
цел по-лесно усвояване на изучавания материал и 
навременното отстраняване на проблеми и недо­
разумения; спомага за повишаване на доверието 
и уважението между тях.
С поведението си в неформална среда (извън 
образователните институции) преводачът възпитава 
глухите (или хората с увреден слух) в усвояване 
на основните правила при използване на българ­
ския книжовен (официален) жестомимичен език. 
При необходимост обяснява смисъла на новите за 
аудиторията думи, като демонстрира съответните 
жестове, ако има такива, или дактилира, в случай 
че няма жест.
Преводачът носи персонална отговорност за 
верността и точността на направения превод. При 
извършване както на лични, така и на преводи 
пред официални институции трябва да проявява 
дискретност и конфиденциалност.
Работи в закрити помещения, а също така 
и на открито. Няма строго определено работно 
време и се съобразява с времето на провеждане 
на събитието, на което е поканен да превежда. 
Преводачът трябва да има добър слух, добра 
зрителна, двигателна (моторна), слухова памет 
(услужлива памет), отчетлива и точна артикулация, 
пластични ръце и изразителна лицева мимика. 
Поради спецификата на работата се изисква физи­
ческа и психическа издръжливост и уравновесеност, 
пълна концентрация, схватливост, бърза реакция и 
самообладание. Преводачът трябва да бъде търпе­
лив, принципен, коректен, лоялен, комуникативен, 
да умее да работи в екип, да има познания по 
риторика. За да вдъхва доверие, е необходимо да 
поддържа добър и приветлив външен вид.
Преводачът трябва да познава добре психиката, 
културата, традициите и манталитета на глухите (и 
хората с увреден слух) и да проявява емпатия; да 
владее на необходимото ниво българския жестоми­
мичен език, да притежава обща езикова култура, 
като непрекъснато се развива чрез самоподготовка 
и самообучение.
Поради високите изисквания към преводача, 
налагащи непрекъсната концентрация, той е 
пълноценен да превежда качествено в рамките 
на 1 час, след което задължително се осигурява 
почивка от половин час. Работното му време не 
трябва да надвишава 5 часа.
2.2. Възможности за продължаване на профе­
сионалното обучение
Завършилият професионално обучение по 
професията „Преводач жестомимичен език“ с 
придобиване на трета степен на професионална 
квалификация може да участва в надграждащо 
обучение за усвояване на умения за осъществяване 
на преводи като вещи лица в съда и полицията. 
При условие че има необходимата образовател­
но-квалификационна степен, може да участва в 
допълнително обучение с цел да се подготви да 
работи като учител, сурдопедагог, психолог, логопед 
за работа с нечуващи деца и възрастни.
2.3. Възможности за професионална реализация 
съгласно Националната класификация на професи­
ите и длъжностите (НКПД – 2011), утвърдена със 
Заповед № РД-01-931 от 27.12.2010 г. на министъра 
на труда и социалната политика, изм. и доп. със 
заповеди № РД-01-204 от 28.02.2011 г., № РД-01-
426 от 30.05.2011 г. и № РД-01-529 от 30.06.2011 г.