Държавен вестник, бр. 13, 2016 г., стр. 2

СТР.  2	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  13
ОФИЦИАЛЕН РАЗДЕЛ
НАРОДНО СЪБРАНИЕ
УКАЗ № 18
На основание чл. 98, т. 4 от Конституцията 
на Република България
П О С Т А Н О В Я В А М :
Да се обнародва в „Държавен вестник“ 
Законът за обществените поръчки, приет от 
ХLIІI Народно събрание на 2 февруари 2016 г.
Издаден в София на 12 февруари 2016 г. 
Президент на републиката: 
Росен Плевнелиев
Подпечатан с държавния печат.
Министър на правосъдието:
Екатерина Захариева
ЗАКОН
за обществените поръчки
Ч А С Т  П Ъ Р В А
ОСНОВНИ ПОЛОЖЕНИЯ
Г л а в а  п ъ р в а
ПРЕДМЕТ, ЦЕЛ И ПРИНЦИПИ
Предмет и цел
Чл. 1. (1) Този закон определя условията 
и реда за възлагане на обществени поръчки 
за строителство, доставки или услуги и за 
провеждане на конкурси за проект от въз­
ложители с цел осигуряване на ефективност 
при разходването на:
1. публичните средства;
2. средствата, предоставяни от европейските 
фондове и програми;
3. средствата, свързани с извършването на 
дейности в секторите на водоснабдяването, 
енергетиката, транспорта и пощенските услуги;
4. средствата на дружества и предприятия, 
които са възложители по смисъла на закона.
(2) Обществена поръчка е придобиването от 
един или няколко възложители посредством 
договор за обществена поръчка на строител­
ство, доставки или услуги от избрани от тях 
изпълнители, предназначени за обществени 
цели или за нуждите на публични възложители, 
а при секторни възложители – за изпълнение 
на секторни дейности.
Принципи
Чл. 2. (1) Обществените поръчки се възла­
гат в съответствие с принципите на Договора 
за функционирането на Европейския съюз 
(ДФЕС) и по-специално тези за свободно 
движение на стоки, свобода на установяване и 
свобода на предоставяне на услуги и взаимно 
признаване, както и с произтичащите от тях 
принципи на:
1. равнопоставеност и недопускане на 
дискриминация;
2. свободна конкуренция;
3. пропорционалност;
4. публичност и прозрачност.
(2) При възлагането на обществени поръчки 
възложителите нямат право да ограничават 
конкуренцията чрез включване на условия 
или изисквания, които дават необосновано 
предимство или необосновано ограничават 
участието на стопански субекти в общест­
вените поръчки и които не са съобразени с 
предмета, стойността, сложността, количе­
ството или обема на обществената поръчка.
Г л а в а  в т о р а
ПРИЛОЖНО ПОЛЕ
Обекти на обществените поръчки
Чл. 3. (1) Обекти на обществени поръчки са:
1. строителството, включително:
а) изпълнение или проектиране и изпъл­
нение на строителство, свързано с една от 
дейностите по приложение № 1;
б) изпълнение или проектиране и изпъл­
нение на строеж;
2. доставките на стоки, осъществявани чрез 
покупка, лизинг, наем или финансов лизинг, 
със или без право на закупуване, както и 
всички необходими предварителни дейности 
по употребата на стоката, като инсталационни 
или монтажни работи, тестване на машини 
и съоръжения и други;
3. предоставянето на услуги.
(2) За строителство по ал. 1, т. 1, буква „б“ 
се приема и изпълнение на строеж, за който 
възложителят има решаващо влияние върху 
вида или проектирането му, без значение от 
формата на сътрудничество и произхода на 
използваните ресурси.
Номенклатури
Чл. 4. (1) При възлагане на обществени 
поръчки се използват кодовете на номенклату­
рите в Общия терминологичен речник, приет 
с Регламент (ЕО) № 2195/2002 на Европейския 
парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 г. 
относно Общия терминологичен речник, 
свързан с обществените поръчки (CPV).
(2) Когато възложителите използват други 
номенклатури в дейността си, при възлагане­
то на обществени поръчки задължително се 
посочва съответствието им с Общия терми­
нологичен речник.
Възложители на обществени поръчки
Чл. 5. (1) Възложителите отговарят за 
правилното прогнозиране, планиране, провеж­
дане, приключване и отчитане за резултатите 
от обществените поръчки. Възложителите са 
публични и секторни.
(2) Публични възложители са: