Държавен вестник, бр. 68, 2010 г., стр. 70

СТР.  70	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  68
 – прилагане на лекарствени продукти за пър­
вичната дезинтоксикация на ниво входна врата 
(стомашно-чревен тракт, кожа и лигавици, диха­
телни пътища);
 – вземане на материали – кръв, урина, про­
мивни води – за токсикохимически анализ;
 – етикeтиране на взетите за химико-токси­
кологичен анализ биологични продукти и други 
видове материали;
 – започване на лечението при болни, при които 
не е възможно забавянето му до прехвърляне на 
пациента в отделение по токсикология;
 – оформяне на документация за хоспитали­
зация;
 – назначаване на лечение за домашни условия, 
ако състоянието на пациента позволява;
 – изготвяне на медицинска експертиза при 
изискване от компетентните органи;
 – осъществяване на консултации при проблем­
ни и гранични пациенти със съответни специалисти 
от други медицински специалности.
3.2.1. Устройство на токсикологичен кабинет 
по клинична токсикология: 
3.2.1.1. Кабинетът се използва за преглед на 
пациента – снемане на анамнеза, физикален статус 
с преценка на състоянието на жизненоважните 
функции (дишане, хемодинамика), попълване на 
медицинска документация, необходими терапев­
тични манипулации за овладяване на нарушени 
жизнено важни функции;
3.2.1.2. Манипулационна към кабинета – служи 
за извършване на специфичните диагностични дей­
ности и животоспасяващи терапевтични процедури. 
3.2.2. Оборудване на кабинет по токсикология:
3.2.2.1. Кабинет: лекарско бюро, стол, шкаф 
за документи, медицинска кушетка, мивка с 
течаща топла и студена вода, минимум два ел. 
контакта тип „шуко“, локално осветление над 
мивката и бюрото, телефон, компютър и принтер, 
медицински документи – амбулаторен журнал, 
триажен лист, рецепти, бланки за назначаване 
на лабораторни и рентгенови изследвания, стол 
за медицинската сестра. 
3.2.2.2. Манипулационна: хладилник за съхране­
ние на антидоти (противозмийски и други серуми), 
спешен шкаф с медикаменти, шкаф за изискуемите 
антидоти за животоспасяващи състояния, кислород­
на инсталация, индивидуални маски за подаване 
на кислород, амбу, есмарх, ластични бинтове, 
масичка за поставяне на спринцовки, мивка с 
течаща топла и студена вода, медицинска кушетка, 
минимум 5 ел. контакта тип „шуко“, стерилен ба­
рабан със стомашни сонди за възрастни, стерилен 
барабан със стомашни сонди за деца, наличие на 
медицински въглен в съответна опаковка (бидон, 
пластмасови кутии), подходящи съдове (легени) 
за осъществяване на стомашна промивка, фунии 
за стомашните сонди за стомашната промивка, 
кофи за биологични и битови отпадъци, дезинфек­
ционни разтвори по изискванията на плановете на 
ХЕО, латексови ръкавици и такива за еднократна 
употреба, еднократни престилки и защитни облек­
ла при обработката на токсикологично болните, 
4 метални стойки за преливане на инфузионни 
разтвори, каиши за фиксиране на психомоторно 
възбудени болни.
3.2.3. Персонал:
3.2.3.1. Щатен брой лекари – задължително 
клиничен токсиколог/токсиколог на 12-часови 
дежурства. Лекарите от клиничното звено дават 
дежурствата в токсикологичния кабинет. Кли­
ничният токсиколог носи пълна отговорност за 
пациента от момента на влизането на пациента в 
кабинета, провежда първия преглед, необходими­
те изследвания, поставя диагнозата, осъществява 
животоспасяващи методи на лечение при нужда, 
оформя лечението за отделението/клиниката по 
клинична токсикология.
3.2.3.2. Щатен брой медицински сестри – 8, с 
токсикологична насоченост и подготовка, както 
и преминали допълнително обучение по токси­
кология.
3.2.4. Организация на работата в токсиколо­
гичен кабинет:
Диагностиката и лечението се осъществява от 
специалист – клиничен токсиколог/токсиколог. В 
токсикологичния кабинет за болнична помощ могат 
да работят и лекари – специализанти по клинична 
токсикология, и лекари без призната специалност. 
3.2.4.1. Задължения на клиничния токсиколог 
в токсикологичния кабинет:
 – снемане на анамнеза съгласно специфичните 
за специалността изисквания; 
 – обстоен физикален статус (преглед по сис­
теми);	
 – допълнителни изследвания – кръв, урина, 
рентгенови изследвания, ехография, ЕКГ, алкал­
но-киселинен статус и състояние на газовете, 
химико-токсикологичен анализ, инструментални 
изследвания, КАТ на главен мозък и др.;
 – интерпретация на получените резултати от 
изследванията;
 – изграждане на диференциално-диагностичен 
план;
 – оформяне на вероятна диагноза;
 – консултиране на пациента при необходимост 
с профилни специалисти;	
 – изготвяне на индивидуален лечебен план;
 – информиране на пациента и неговите близки 
за състоянието му, за начините на лечение, евен­
туални рискове при развитието на заболяването/
отравянето; 
 – получаване на информирано съгласие по 
реда на чл. 87 и сл. от Закона за здравето;
 – насочване към стационара, където пациентът 
се поема от лекуващ лекар – токсиколог.
3.2.4.2. При животозастрашаващи състояния на 
болния в токсикологичния кабинет се осъществява: 
реанимационно лечение – дихателна и кардиоцир­
кулаторна реанимация, антидотно лечение и други 
необходими съобразно състоянието му процедури. 
В такива случаи се използва територията на т.нар. 
противошокова зала или определен за болничното 
заведение реанимационен обект.
3.2.4.3. Задължения на медицинската сестра в 
токсикологичния приемен кабинет:
 – посреща пациента и неговите близки или 
придружител;
 – регулира потока от пациенти;
 – оформя документацията;
 – извършва сестрински манипулации;