Държавен вестник, бр. 45, 2020 г., стр. 17

БРОЙ  45	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  17  
включително по искане на издателя на акта 
е допуснал разпит на свидетели, но такива 
не са били доведени в съдебно заседание. 
Представената в касационното производство 
разпечатка от електронната страница на 
ВАдвС съдържа публикация на вече приети­
те изменения и допълнения на електронната 
страница на ВАдвС, поради което не може 
да опровергае извода на тричленния състав 
на ВАС за допуснато съществено нарушение 
на чл. 26, ал. 2 от ЗНА. Чрез поставянето 
на изискването за публикуване на проекта 
и на мотивите към него законодателят цели 
да осигури участието на заинтересованите 
лица в хода на изработване на проекта, а 
публикуването на вече приетия акт не може 
да изпълни тази цел. 
Неоснователни са оплакванията на ВАдвС, 
че решението е неправилно в частта на при­
съдените разноски в полза на оспорващия П. 
Запрянов. В представения по делото договор 
за правна защита има вписване, че сумата 
е платена в брой, поради което договорът в 
тази част има характер на разписка, с която 
се установява извършването на разноските за 
адвокатско възнаграждение. Съдът правилно е 
присъдил цялата сума, тъй като от ответника 
не е направено искане за намаляване поради 
прекомерност. За първи път оплакването за 
прекомерност е изложено в касационната 
жалба. Член 78, ал. 5 от Гражданския про­
цесуален кодекс предвижда намаляване на 
възнаграждението само по искане на страната, 
а не служебно от съда.
Крайният извод на касационната инстанция 
е, че обжалваното решение следва да бъде 
обезсилено в частта относно отмяната на 
посочените по-горе разпоредби от наредбата, 
които са изменени и допълнени през 2016 г. и 
2019 г. В останалата обжалвана част решението 
е валидно, допустимо и правилно и следва да 
бъде оставено в сила. По аргумент от чл. 143, 
ал. 2 от АПК частичното обезсилване на ре­
шението не обосновава отмяна на решението 
в частта за разноските, нито присъждане на 
разноски в полза на ВАдвС за касационната 
инстанция. 
С оглед изхода на делото искането на 
П. Запрянов за присъждане на разноски е 
основателно, но само за част от размера на 
адвокатското възнаграждение, платено във 
връзка със защитата срещу касационната 
жалба на ВАдвС. Възражението на ВАдвС за 
прекомерност на адвокатското възнаграждение 
за касационната инстанция е основателно, тъй 
като претендираният размер от 1500 лв. не 
съответства на действителната правна и фак­
тическа сложност на делото. По изложените 
съображения ВАдвС следва да бъде осъден да 
заплати адвокатско възнаграждение в полза 
на П. Запрянов в размер на 500 лв. за каса­
ционната инстанция, който е минималният 
размер на адвокатското възнаграждение по 
административни дела без определен матери­
ален интерес съгласно чл. 8, ал. 3 от Наредба 
№ 1 от 9.07.2004 г. за минималните размери на 
адвокатските възнаграждения. Претенцията на 
П. Запрянов срещу Н. Тодев за заплащане на 
разноски в размер на 1000 лв. за адвокатско 
възнаграждение е неоснователна. При отмя­
на на акта отговорността за разноски е на 
органа, издал акта, а не на останалите лица, 
оспорили акта – чл. 143, ал. 1 във връзка с 
чл. 228 от АПК. 
Водим от горното и на основание чл. 221, 
ал. 2 и 3 от АПК, Върховният администрати­
вен съд, петчленен състав на Втора колегия, 
Р Е Ш И :
Оставя без разглеждане касационната 
жалба на Н. Тодев от София, [адрес], срещу 
Решение № 13062 от 3.10.2019 г. по адм. дело 
№ 3586/2016 г. на тричленен състав на Върхов­
ния административен съд, второ отделение, 
в частта, с която е отменена Наредбата за 
изменение и допълнение на Наредба № 1 от 
9.07.2004 г. за минималните размери на адво­
катските възнаграждения, издадена от Висшия 
адвокатски съвет, обнародвана в ДВ, бр. 28 
от 28.03.2014 г., и прекратява производството 
в тази част. 
Освобождава Н. Тодев от София, [адрес], 
от заплащане на държавна такса за касаци­
онното производство. 
Обезсилва Решение № 13062 от 3.10.2019 г. 
по адм. дело № 3586/2016 г. на тричленен 
състав на Върховния административен съд, 
второ отделение, в частта, с която са отме­
нени § 4, т. 3, § 5 в частта на изменението на 
чл. 8, ал. 2, т. 4 и 5, § 6, т. 1, 2 и 3, § 7, т. 1, 
3, 4 и 5, § 13, т. 1, § 16, § 24, т. 2, § 26 и § 28 
от Наредбата за изменение и допълнение на 
Наредба № 1 от 9.07.2004 г. за минималните 
размери на адвокатските възнаграждения, 
издадена от Висшия адвокатски съвет, обна­
родвана в ДВ, бр. 28 от 28.03.2014 г. 
Оставя в сила решението в останалата 
обжалвана част. 
Осъжда Висшия адвокатски съвет да за­
плати на П. Запрянов, ЕГН [номер], от Дими­
тровград, [адрес], разноски за касационната 
инстанция в размер на 500 (петстотин) лв. 
Решението е окончателно.
Председател:
Георги Чолаков
3413