Държавен вестник, бр. 1, 2007 г., стр. 76

С Т Р .  76
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  1
три измервания на различни места в зоната на кон-
трол, избрани от техническата служба (2). Времет-
раенето на всяко измерване е 2 min.
Процедурата по измерване е идентична с изпол-
званата за измерване на NOx по време на 13-режи-
мен цикъл и се прилага съгласно т. 2.7.3, 2.7.5 и 4.1
на тази част и т. 3 от част 5.
Изчислението се извършва съгласно изисква-
нията на т. 4.
2.7.7. Повторна проверка на анализаторите
След изпитването за емисии отработили газове
за повторната проверка се използват газ за регули-
ране на нулата и еталонен газ. Изпитването се счи-
та за допустимо, когато разликата между получе-
ните резултати преди и след изпитването е по-нис-
ка от 2 % от стойността на еталонния газ.
3. Провеждане на изпитване ELR
3.1.  Поставяне на измервателното оборудване
Димомерът и сондите за вземане на проби, къ-
дето е приложимо, се поставят на изхода на шумо-
заглушителя или устройството за последваща об-
работка на отработилите газове (когато е монти-
рано) съгласно общите указания, определени от про-
изводителя на устройството.
В допълнение, когато е приложимо, се спазват изис-
кванията по т. 10 от стандарта БДС ISO 11614:2005.
Преди всяка проверка за калибриране на ну-
лата и на обхвата на скалата димомерът се под-
грява и стабилизира съгласно препоръките на
неговия производител. Когато димомерът е обо-
рудван със система за продухване с въздух, пред-
назначена да предотвратява образуването на саж-
ди върху измервателната оптика на апарата, тази
система също се включва и регулира съгласно
препоръките на производителя.
3.2. Проверка на димомера
Проверките на калибриране на нулата и на об-
хвата на скалата се извършат в периода на снемане
на показания от димомера, тъй като скалата на ди-
момера позволява да се определят само две точки
на калибриране, а именно 0 %-на димност (непроз-
рачност) и 100 %-на димност. След това се изчис-
лява коефициентът на поглъщане на светлината
на база на измерената димност и на базата на стой-
ността LA, предоставена от производителя на ди-
момера, когато димомерът е поставен отново в
к-режим на отчитане за изпитване.
Когато няма препречване на светлинния сноп
на димомера, режимът за снемане на показанията
трябва да се регулира на 0,0 % ± 1,0 % димност.
След препречване на светлинния сноп така, че той
да не достига приемното устройство, режимът за
снемане на показанията трябва да се регулира на
100,0 % ± 1,0 % димност.
3.3. Изпитвателен цикъл
3.3.1. Условия за подготовка на двигателя
Загряването на двигателя и на системата се осъ-
ществява при режим на максимална мощност, за
да се стабилизират параметрите на двигателя в
съответствие с препоръките на производителя. Пе-
риодът на предварителна подготовка трябва да
изключи възможността за влияние на отлагания-
та в изпускателната уредба, останали от предиш-
но изпитване.
(2) Тестовите точки трябва да бъдат избрани с помощ-
та на одобрени статистически методи за вземане на
проби по случаен признак.
2.7.2.  Последователност на изпитвателните про-
цедури
Изпитването се извършва последователно. Из-
питването се провежда по реда на номерата на ре-
жимите съгласно т. 2.7.1.
Двигателят трябва да работи в продължение на
определеното време във всеки режим, като дости-
гането на стойностите на честотите на въртене и
промените на натоварването се извършват в про-
дължение на първите 20 s. Предписаната честота
на въртене се поддържа в границите ± 50 min-1, а
предписаният въртящ момент—в границите ± 2 %
от максималния въртящ момент при съответната
честота на въртене по време на изпитването.
По искане на производителя последователност-
та на изпитване може да бъде повторена достатъч-
но на брой пъти, за да се отложи по-голямо коли-
чество частици върху филтъра. Производителят
представя подробно описание на процедурите за
оценка и изчисление на данните. Газовите емисии
се определят само по време на първия цикъл.
2.7.3. Показания на анализаторите
Данните от анализаторите се записват на ленто-
во записващо устройство или се измерват с помощ-
та на еквивалентна система за регистрация на дан-
ни, като по време на изпитвателния цикъл отрабо-
тилите газове преминават през анализаторите.
2.7.4. Вземане на проби от частици
За пълната процедура на изпитване се използва
един филтър. Вземат се под внимание модалните
масови коефициенти, посочени в процедурата на
изпитвателния цикъл, като се взема проба, про-
порционална на масовия дебит на отработилите
газове по време на всеки индивидуален режим от
цикъла. Това може да се постигне чрез регулиране
на дебита на пробата, време за вземане на пробата
и/или съответно коефициента на разреждане, така
че да се удовлетвори критерият за прилагане на
ефективни масови коефициенти, посочени в т. 5.6.
Времетраенето за вземане на проба трябва да
бъде най-малко 4 s за масов коефициент 0,01. При
всеки режим вземането на проба се извършва въз-
можно най-късно. Вземането на проби от частици
трябва да завършва не по-рано от 5 s преди завър-
шването на всеки режим.
2.7.5. Условия за работа на двигателя
Честотата на въртене и натоварването на дви-
гателя, температурата на постъпващия въздух и на-
лягането на разреждане, температурата и противо-
налягането на отработилите газове, разходът на го-
ривото и въздуха или на отработилите газове, тем-
пературата на принудително постъпващия въздух,
температурата на горивото и влажността се регис-
трират за всеки режим, като се спазват условията
за честота на въртене и натоварване (т. 2.7.2) по
време на вземането на проби от частици, но вина-
ги—през последната минута на всеки режим.
Записват се всички допълнителни данни, изис-
квани за изчислението (виж т. 4 и 5).
2.7.6. Проверка на NOx в зоната за контрол
Проверката на NOx в зоната за контрол се из-
вършва непосредствено след завършване на ре-
жим 13.
Преди започване на измерването двигателят
трябва да работи в условията за провеждане на
режим 13 в продължение на 3 min. Провеждат се