Държавен вестник, бр. 17, 2005 г., стр. 10

С Т Р .  10
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  17
ми банкови гаранции, издадени от банки, одоб-
рени от концедента, при условия и в срок, опре-
делени в концесионния договор, както следва:
7.1.1. за изпълнение на инвестиционната
програма—гаранция в размер 10 на сто от стой-
ността на планираните инвестиции за съответ-
ната година, и
7.1.2. гаранция в размер 150 000 евро за га-
рантиране изпълнението на договора, включи-
телно на задълженията за плащане на концеси-
онно възнаграждение, за товарооборот, за пла-
щане на лихви и неустойки и други, определени
в концесионния договор.
7.2. Дължат се неустойки при пълно неиз-
пълнение, при забавено и/или неточно изпъл-
нение от страна на концесионера на договорни-
те задължения и лихви за забавено изпълнение
на паричните задължения. Конкретните разме-
ри на неустойките и лихвите и моментът на
неизпълнението на отделните задължения се
определят в концесионния договор.
7.3. Във всички случаи на неизпълнение от
страна на концесионера концедентът има пра-
во да търси освен определените неустойки и
лихви и обезщетение по общия ред съгласно
действащото законодателство.
8. Определя вида, размера и начина на пла-
щане на концесионното възнаграждение, как-
то следва:
8.1. Еднократно концесионно възнагражде-
ние в размер 150 000 лв., платимо по банков път
в срок един месец от подписването на концеси-
онния договор.
8.2. Определя годишно концесионно възнаг-
раждение, съставено от две части—фиксирана
и променлива:
8.2.1. фиксираната част на годишното кон-
цесионно възнаграждение е в размер, достиг-
нат при проведения конкурс, но не по-малък от
51 500 евро;
8.2.2. променливата част на годишното кон-
цесионно възнаграждение е в размер, равен на
по-голямата от следните две суми:
8.2.2.1. процент, достигнат при проведения
конкурс, но не по-малък от 10 на сто от нарас-
тването на общия размер на брутните приходи
от всички дейности за текущата година, свърза-
ни с ползването на обекта на концесията, спря-
мо приетите за базови брутни приходи в размер
645 000 евро, или
8.2.2.2. коефициент, измерен като евро за тон,
достигнат при проведения конкурс, но не по-
малък от 0,16 евро/тон, умножен по нараства-
нето на годишния товарооборот, спрямо опре-
деления за базисен годишен товарооборот в
размер 425 000 тона.
8.3. Годишното концесионно възнагражде-
ние по т. 8.2 е дължимо от момента на получа-
ването на удостоверение за експлоатационна
годност на терминала, но не по-късно от 3 годи-
ни от влизането в сила на концесионния дого-
вор, и се заплаща на не по-малко от две вноски,
платими по банков път.
8.4. За периода от влизането в сила на конце-
сионния договор до получаването на удостове-
рение за експлоатационна годност на термина-
ла, но не по-късно от 3 години от влизането в
сила на концесионния договор, концесионерът
се освобождава от задължение за заплащане на
годишно концесионно възнаграждение.
8.5. Размерът на годишното концесионно
възнаграждение по т. 8.2 се определя с решени-
ето на Министерския съвет за определяне на
концесионера в съответствие с постигнатите
резултати от проведения конкурс.
9. Определя за начален срок на концесията
датата на влизане в сила на концесионния
договор:
9.1. Концесионният договор влиза в сила след
заплащане на еднократното концесионно въз-
награждение по т. 8.1 и представяне от страна
на концесионера на банковите гаранции по т. 7,
но не по-късно от два месеца от датата на под-
писването му.
9.2. В случай че концесионерът не изпълни
условията по т. 9.1 в указания срок, внесеният
от него депозит се задържа.
10. Приложимо право по отношение на кон-
цесията е българското.
11. За уреждане на спорове, възникнали по
повод на концесията, страните сезират компе-
тентния български съд.
12. Упълномощава министъра на транспор-
та и съобщенията да организира конкурса за
избор на концесионер.
Министър-председател:
Симеон Сакскобургготски
Главен секретар на Министерския съвет:
Севдалин Мавров
7305
МИНИСТЕРСТВА
И ДРУГИ ВЕДОМСТВА
МИНИСТЕРСТВО
НА ВЪНШНИТЕ РАБОТИ
КОНСУЛСКА КОНВЕНЦИЯ
между Република България и Република
Узбекистан
(Ратифицирана със закон, приет от ХХХIХ
Народно събрание на 30 септември 2004 г.—ДВ,
бр. 89 от 2004 г. В сила за Република България
от 4 февруари 2005 г.)
Република България и Република Узбекис-
тан, наричани и двете по-нататък “договарящи
страни”,
стремейки се да съдействат за развитието на
приятелските отношения и задълбочаването на
взаимноизгодното сътрудничество,
ръководени от желанието да регулират и
развиват консулските отношения с цел да за-
щитават по-ефективно правата и интересите на
своите граждани и юридическите лица,