Държавен вестник, бр. 59, 2009 г., стр. 23

Б Р О Й  59
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  23
МИНИСТЕРСТВО
НА ЗДРАВЕОПАЗВАНЕТО
НАРЕДБА № 35
от 8 юли 2009 г.
за утвърждаване на медицински стандарт
“Ушно-носно-гърлени болести”
Член единствен. (1) С тази наредба се утвър-
ждава медицинският стандарт “Ушно-носно-
гърлени болести” съгласно приложението.
(2) Дейността по ушно-носно-гърлени болес-
ти се осъществява при спазване на стандарта по
ал. 1 и се изпълнява от всички лечебни заведе-
ния, в които се осъществява дейност по ушно-
носно-гърлени болести.
Заключителни разпоредби
§ 1. Тази наредба се издава на основание чл. 6,
ал. 1 от Закона за лечебните заведения.
§ 2. Министърът на здравеопазването дава
указания по прилагането на наредбата.
Министър: Евг. Желев
Приложение
 към член единствен, ал. 1
Въведение
Медицинският стандарт по “Ушно-носно-гър-
лени болести” има за цел да формулира норми, ва-
жащи за лекарите с призната специалност по
“Ушно-носно-гърлени болести”, работещи в каби-
нет по “Ушно-носно-гърлени болести”, отделение
или клиника по “Ушно-носно-гърлени болести”,
независимо от обема на извършваната в тях кон-
сервативна и/или оперативна дейност.
Раздел I
Медицинска специалност “Ушно-носно-гърлени
болести” и изисквания към медицинските специ-
алисти, 
които 
извършват 
дейности 
по
тази специалност
1. Дефиниция на специалността: Ушно-носно-
гърлени болести е медицинска специалност, зани-
маваща се с диагностиката, консервативното и
хирургичното лечение на заболяванията от област-
та на ушно-носно-гърлените болести. Медицинс-
ката специалност “Ушно-носно-гърлени болести”
се придобива от медицински специалисти с висше
образование “Медицина” (магистърска образова-
телна степен) съгласно нормативните актове. Спе-
циалността включва:
1.1. Диагностика и прогностика, консерватив-
но и хирургично лечение на ушно-носно-гърлени-
те заболявания, рехабилитация на слуха и говора
за всеки пациент със заболяване от областта на
ушно-носно-гърлените болести.
1.2. Изследване и определяне на функцията на
слуховия и вестибуларния анализатор; слухопро-
тезиране—специфична дейност за специалността.
1.3. Медицинска експертиза:
1.3.1. експертиза на работоспособността;
1.3.2. съдебно-медицинска експертиза.
1.4. Консултативна и методична помощ:
1.4.1. пряко или по документи консултиране на
клинични случаи по искане на лекуващ лекар (екип)
или консултации на пациент с ушно-носно-гърле-
но заболяване в друга клиника или отделение;
1.4.2. подпомагане организацията на планови-
те и спешните медицински дейности.
1.5. Реконструктивна и функционална хирургия
“ушно-носно-гърлени болести”. Извършва се на
територията на лечебно заведение, осъществява-
що дейност по специалността “Ушно-носно-гър-
лени болести”, и води до промяна на външния ес-
тетичен вид на лицето на пациента.
1.6. Дейности в областта на общественото здра-
веопазване.
1.7. Научно-преподавателска дейност в област-
та на ушно-носно-гърлените болести.
2. Професионална квалификация по ушно-нос-
но-гърлени болести и нива на оказваната меди-
цинска помощ:
2.1. Лечебна дейност на пациенти с ушно-нос-
но-гърлени заболявания се оказва от лекари със
следната професионална квалификация:
2.1.1. общопрактикуващ лекар;
2.1.2. лекар, специализиращ “Ушни, носни и
гърлени болести”;
2.1.3. лекар с призната специалност по “Ушно-
носно-гърлени болести”;
2.1.4. лекар с призната специалност по “Ушно-
носно-гърлени болести” с допълнителна квалифи-
кация;
2.1.5. консултант—лекар със специалност, раз-
лична от “Ушно-носно-гърлени болести”.
2.2. Специализирана медицинска помощ по
ушно-носно-гърлени болести се оказва на следни-
те нива:
2.2.1. първо ниво—общопрактикуващият лекар
може да извършва следните дейности по ушно-
носно-гърлени болести:
а) ориентировъчно изследване на слуха с говор
и шепот;
б) ориентировъчна отоскопия;
в) ориентировъчна риноскопия;
г) оглед и палпаторно изследване на горна и
долна челюст; слюнчени жлези и лимфни възли,
устна кухина, език, тонзили, фаринкс;
д) предна тампонада на носа;
е) търсене на рискови фактори за УНГ заболя-
вания и вродени такива;
ж) насочване за консултации със специалист;
з) разпознаване на случаи със спешна УНГ
патология и насочване за консултация със спе-
циалист;
2.2.2. второ ниво—лекар, специализиращ “Ушно-
носно-гърлени болести”; той извършва дейност по
ушно-носно-гърлени болести (диагностично-лечеб-
ни процедури) под професионалното ръководство
на лекар с призната специалност по “Ушно-носно-
гърлени болести” в съответствие с нормативните
изисквания и програма за обучение;
2.2.3. трето ниво—лекар с призната специал-
ност по “Ушно-носно-гърлени болести”—той из-
вършва дейност по “Ушни, носни и гърлени бо-
лести” (диагностично-лечебни процедури) самос-
тоятелно; обемът на дейности зависи от вида на
лечебното заведение;