Държавен вестник, бр. 104, 2023 г., стр. 33

БРОЙ  104	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  33  
„законопроектът е приет на второ гласуване, 
ако за всеки текст са гласували три четвърти 
от всички народни представители“, а ал. 5 
предвижда, че „текстовете, които не са под­
крепени от три четвърти от всички народни 
представители, но са подкрепени от две трети 
от тях, се разглеждат и приемат по реда на 
чл. 3, ал. 4“, т.е. след не по-малко от два и 
не повече от пет месеца.
В искането е изложено, че с решение от 
25.09.2023 г. 49-ото Народно събрание е при­
ело „Правила за процедурата за обсъждане 
и приемане на Законопроект за изменение и 
допълнение на Конституцията на Република 
България“, отнасящи се до проект на закон 
за изменение и допълнение на Конституци­
ята със сигнатура вх. № 49-354-01-83, и се 
подчертава, че в тези правила е „възприет 
друг подход на тълкуване на волята на зако­
нодателя, вложена в разпоредбата на чл. 155, 
ал. 1 и 2 от Конституцията на Република 
България“. Аргументирано е, че според чл. 4, 
ал. 5 от посочените правила, когато проектът 
на закон за изменение и допълнение на Кон­
ституцията е бил приет на първо гласуване с 
мнозинство от две трети от всички народни 
представители, за приети на второ гласуване 
се смятат текстовете, за които са гласували 
не по-малко от две трети от всички народни 
представители. Според вносителя „прави 
впечатление различният подход, избран от 
съпоставените две легислатури (43-то Народ­
но събрание и 49-ото Народно събрание) на 
изискуемото мнозинство при второ гласуване 
на законопроекта за изменение и допълнение 
на Конституцията на Република България и 
сроковете за разглеждане на текстовете, кога­
то не са били подкрепени от всички народни 
представители“.
С посоченото различие се обосновава 
твърдение за неяснота на конституционната 
уредба относно предвиденото в чл. 155, ал. 1 
от Основния закон квалифицирано мнозинство 
от три четвърти от всички народни предста­
вители за приемане на закон за изменение 
и допълнение на Конституцията. Според 
вносителя разпоредбата „не дава отговор на 
въпроса дали това мнозинство е необходимо 
и за трите гласувания“. Допълва, че „от про­
чита на конституционните текстове не става 
ясно и още нещо, което представлява важен 
за процедурата на ревизия на Конституцията 
въпрос, а именно от коя фаза на законодател­
ния процес ще започне новото разглеждане 
на законопроекта, когато сме изправени пред 
хипотезата на чл. 155, ал. 2 от Основния ни 
закон“.
Вносителят поддържа становище, че проек­
тът на закон за изменение на Конституцията се 
смята за отхвърлен, когато не е бил подкрепен 
от три четвърти от всички народни представи­
тели, но е получил не по-малко от две трети от 
гласовете им, и „тогава е необходимо цялата 
процедура да започне отначало“. Подчертава: 
„очевидно е, че това правило важи и в случа­
ите, когато резултатът от гласуването спадне 
под минимално изискуемото квалифицирано 
мнозинство от две трети от всички народни 
представители при провеждане на второто 
или третото гласуване“.
Конституционният съд, за да се произнесе 
по допустимостта на искането, взе предвид 
следното:
Искането е направено от оправомощен да 
сезира Конституционния съд субект по чл. 150, 
ал. 1 от Конституцията.
Предмет на искането е даване на задъл­
жително тълкуване на чл. 155, ал. 1 и 2 от 
Конституцията във връзка с конкретно по­
ставен въпрос, което е в компетентността на 
Конституционния съд по чл. 149, ал. 1, т. 1 от 
Конституцията при наличие на предпостав­
ките за допустимост на искането. Конститу­
ционният съд не се е произнасял с решение 
или определение за недопустимост по искане 
с такъв предмет, поради което не е налице 
отрицателна процесуална предпоставка по 
чл. 21, ал. 6 ЗКС.
Съществено за настоящото производство 
е, че проектът на закон за изменение и до­
пълнение на Конституцията със сигнатура 
вх. № 49-354-01-83, във връзка с който се иска 
тълкуване на разпоредбите на чл. 155, ал. 1 и 
2 от Конституцията, е внесен на 28.07.2023 г., 
а решението на 49-ото Народно събрание 
за приемане на Правила за процедурата по 
обсъждане и приемане на Законопроект за 
изменение и допълнение на Конституцията на 
Република България е прието на 25.09.2023 г. 
На 6.10.2023 г. е проведено първо гласуване по 
проекта на закона за изменение и допълнение 
на Конституцията. Искането за тълкуване е 
внесено на 17.11.2023 г.
Конституционният съд, като отчита тези 
конкретни обстоятелства, при които е напра­
вено искането, подчертава следното:
В конституционната правова държава всеки 
държавен орган, приемайки актове при упраж­
няване на предоставената му компетентност, 
е длъжен да следва изискванията на осново­
полагащия за установения конституционен 
ред принцип на върховенство на правото. По 
смисъла на чл. 4, ал. 1 от Основния закон 
Република България е правова държава и се 
управлява според Конституцията и законите 
на страната. Като установява върховенството 
на Конституцията като най-яркото проявление 
на върховенството на правото, разпоредбата 
на чл. 5, ал. 1 от учредителния акт на дър­
жавата изисква всеки правен акт да бъде в 
съответствие с върховния закон. В парламен­
тарното управление това във висока степен 
се отнася до представителното учреждение, 
което стои най-близо до и най-непосредствено 
изразява волята на суверена, особено когато 
едно Народно събрание (обикновено) влиза в 
ролята на производна учредителна власт при 
условията и по реда, предвидени в глава IX