Държавен вестник, бр. 107, 2025 г., стр. 168

СТР.  168	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  107
които се поставят; 3) очакваните резултати; 
4) липсата на финансово натоварване на 
държавния бюджет; 5) аргументирано е, че 
проектът не е свързан с въвеждане на актове 
на ЕС. Също така са проведени задължител­
ните според КТ консултации в НСТС, като 
видно от приложения на л. 514 протокол от 
заседанието на съвета е отразена проведена­
та дискусия. Проектът на постановлението, 
приет от МС, е в съответствие с регламента­
цията на чл. 42, ал. 1, чл. 45, ал. 2 и чл. 48 от 
УПМСНА. Спазени са и изискванията на чл. 77 
и чл. 78, ал. 1, т. 1 и ал. 2 от АПК, както и 
на чл. 5, ал. 5 от КРБ, тъй като оспореният 
акт е обнародван в ДВ, бр. 23 от 19.03.2024 г.
Противно на изложените в жалбата твър­
дения, изчерпателно са изложени и развити 
в доклада мотивите за приемане на акта. Ар­
гументирани са разпоредбите, предвиждащи 
увеличаване на броя на ТЕЛК, кадровото 
осигуряване, преустановяване извършването 
на клиничен преглед от страна на ТЕЛК, 
въвеждане на разпределение на постъпилите 
искания за освидетелстване/преосвидетелства­
не чрез информационна база данни на слу­
чаен принцип. Посочено е, че въвеждането 
на тези нормативни мерки е насочено към 
потребностите на хора с увреждания и към 
защита на обществения интерес, в частност 
защита правата на хората с увреждания. 
Досежно финансовите разходи, свързани с 
медицинската експертиза, в ПЗР на ПМС 
§ 42, ал. 3 е посочено, че след изтичане на 
срока по ал. 1 МЗ сключва договори с лечебни 
заведения по чл. 1 за субсидиране на извър­
шените дейности, които не попадат в обхвата 
на задължителното здравно осигуряване, за 
които МЗ субсидира лечебни заведения въз 
основа на подадени от тях заявления, което 
е свързано с финансовото обезпечение на 
процеса на разкриване на ТЕЛК. Доколкото 
конкретният проект не регулира обществени 
отношения, спрямо които намират приложение 
норми на актове от правото на Европейския 
съюз, направеното в мотивите изявление, че 
такъв анализ не се налага, не следва да се 
отчита като нарушение на задължението по 
чл. 28, ал. 2, т. 5 от ЗНА.
По тези съображения при приемане на 
оспореното постановление не са допуснати 
съществени процесуални нарушения по сми­
съла на чл. 146, т. 3 от АПК.
По отношение наведените доводи за про­
тиворечие на материалния закон и несъот­
ветствието му с целта на закона:
В съответствие с разпоредбата на чл. 105 
от ЗЗ, която гласи, че ТЕЛК се откриват и 
закриват от директорите на РЗИ, съгласу­
вано с министъра на здравеопазването, към 
държавни и общински лечебни заведения за 
болнична помощ, центрове за психично здра­
ве, центрове за кожно-венерически болести 
и комплексите онкологични центрове, оспо­
рената норма на чл. 10, ал. 1 от Правилника 
урежда устройството и организацията на 
работата на органите на медицинската екс­
пертиза, като предвижда ТЕЛК да се откриват 
и закриват със заповед на директора на съ­
ответната РЗИ след съгласуване с министъра 
на здравеопазването. От съдържанието на 
оспорената разпоредба е видно, че същата е 
синхронизирана с въведеното в чл. 105, ал. 1 
от ЗЗ изискване и е в съответствие със за­
коновата регулация. По сходен начин стои и 
въпросът с разпоредбата на чл. 11, ал. 1 и 2 
от Правилника, която изцяло кореспондира 
с изискването на чл. 106, ал. 1 от ЗЗ, в със­
тавите на ТЕЛК и НЕЛК да работят лекари 
с призната специалност и с не по-малко от 5 
години трудов стаж по медицина. Именно в 
унисон с нормативната уредба е предвидено в 
оспорената разпоредба на чл. 11 правилото в 
ТЕЛК да се включват не по-малко от трима 
лекари, единият от които да е председател, 
и се определят лекари – резервни членове. 
Въведеното изискване в чл. 11, ал. 2 да се 
включват всички началници на клиники/
отделения с легла от лечебното заведение, 
към което е разкрита ТЕЛК, или предложени 
от тях лекари от съответна структура, с цел 
да се осигури кадрово дейността на ТЕЛК, 
е съобразено с нормите на чл. 101, ал. 1 и 
чл. 103, ал. 4 от ЗЗ, уреждащи процедурата 
по извършване на медицинска експертиза от 
медицинските органи.
Несъстоятелно е стореното оплакване 
досежно липсата на медицински специали­
сти като аргумент против оспорените раз­
поредби. Според нормата на чл. 6, ал. 1 от 
ЗЛЗ дейността на лечебните заведения и на 
медицинските и другите специалисти, които 
работят в тях, се осъществява при спазване 
на медицинските стандарти за качество на 
оказваната медицинска помощ и осигуряване 
защита на правата на пациента. Медицин­
ските стандарти се утвърждават с наредби 
на министъра на здравеопазването. Именно в 
унисон с медицинските стандарти с цел осъ­
ществяването на оптимална болнична помощ 
нормотворецът в оспорените разпоредби е 
въвел изискванията относно медицински стаж 
не по-малко от 5 години. Без правно значение 
относно законосъобразността на оспорените 
разпоредби са пространно изложените доводи 
от практически и организационен характер, 
свързани с неспособността на лечебните заве­