Държавен вестник, бр. 50, 2006 г., стр. 63

Б Р О Й  50
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  63
—връзка с крайния ВМП;
—специфична активност и радиоактивна чис-
тота на белязаните субстанции;
—позиция на белязаните атоми в молекулата.
3. Подробен протокол от изпитването относно
причините за направени пропуски в посочените
по-горе точки, описание на методите, апаратурата
и използваните материали, подробности за биоло-
гичния вид на използваните животни, техния брой
и състояние, както и условията на отглеждане и
хранене.
4. Всички получени резултати—благоприятни
или неблагоприятни. Реалните данни от проведе-
ните изпитвания, включващи критична преценка
на получените резултати независимо от тяхната
интерпретация от автора. Резултатите могат да
бъдат придружени от илюстрации.
5. Статистически анализ на резултатите, кога-
то такъв се изисква от програмата за изпитвания-
та, и отклоненията на данните.
6. Обективно обсъждане на получените резул-
тати, следвано от предложения за максимални
граници за остатъчните количества от активните
субстанции на ВМП, определяне на маркерните
остатъчни количества и съответните прицелни
тъкани и предложения относно карентните сроко-
ве, необходими, за да се осигури, че няма остатъч-
ни количества в храните, получени от третирани
животни, които биха довели до риск за хората.
7. Заключителен експертен доклад, в който се
прави подробен критичен анализ на съдържащата
се информация в съответствие с научните позна-
ния в момента на издаване на лиценза за употреба
на ВМП, и подробна кратка характеристика, съ-
държаща всички получени резултати от изпит-
ванията за безопасност, както и подробна библио-
графска справка.
Част IV. Предклинични и клинични изпитвания
Данните от заявлението, което се подава за
издаване на лиценз за употреба на ВМП съгласно
чл. 279, т. 2 и чл. 280, ал. 1 ЗВД, трябва да съответ-
стват на изискванията, представени в тази част.
Глава I. Провеждане на изпитвания
Изисквания към предклиничната документация
Целта на предклиничните изпитвания е да се
определят фармакологичната активност и поно-
симостта на ВМП.
Част IV А. Фармакология
Част IV А.1. Фармакодинамика
Фармакодинамичните изследвания трябва да
следват два отделни подхода:
1. Подробно се описват механизмът на действие
и фармакологичният ефект съгласно препоръчано-
то приложение на ВМП в практиката. Резултатите
трябва да бъдат изразени количествено, например
като се използват диаграмите доза/ефект, време/
ефект и др., и където е възможно, сравняване на
субстанцията на ВМП и друга субстанция, чиято
активност е добре позната. В случаите, когато се
заявява по-висока ефикасност на активната суб-
станция, трябва ясно да се демонстрира разликата
и да се посочи, че тя е статистически значима.
2. Изследователят представя цялостна фармако-
логична оценка на активната субстанция, като спе-
циално отбелязва възможните неблагоприятни ре-
акции. По принцип се изследват главните функции.
Изследователят трябва да установи резултата
от начина на приложение, фармакологичната фор-
ма и други върху фармакологичното действие на
активната субстанция.
Изследванията трябва да са по-интензивни в
случаите, когато препоръчаната доза е близка до
дозата, която може да доведе до неблагоприятни
реакции.
Експерименталните техники, освен ако не са
стандартни процедури, трябва да се опишат под-
робно и по начин, който позволява да бъдат въз-
произвеждани, като изследователят трябва да ус-
танови тяхната валидност. Експерименталните ре-
зултати от проведените изпитвания трябва да бъ-
дат изложени ясно и да бъде цитирана тяхната
статистическа значимост.
Изследват се всички количествени промени по
отношение на получените реакции в резултат от
многократно приложение на субстанцията, освен ако
са посочени основателни причини за противното.
Лекарствени комбинации могат да се получат
както на фармакологична основа, така и по кли-
нични показания. В първия случай фармакодина-
мичните и/или фармакокинетичните изследвания
трябва да докажат, че посочената лекарствена
комбинация е добра за клинична употреба. Във
втория случай, когато научна обосновка за лечеб-
ната комбинация се търси чрез клинични изпитва-
ния, проучването ще определи дали очакваните
ефекти от комбинацията могат да бъдат доказани
при животни, като най-малко се проверява значе-
нието на всяка неблагоприятна реакция. Ако ком-
бинацията включва нова активна субстанция, пос-
ледната предварително се проучва задълбочено.
Част IV A.2. Фармакокинетика
Фармакокинетична информация, отнасяща се
за нови активни субстанции, e особено полезна за
клиничната практика.
Фармакокинетичните цели могат да се разде-
лят на две основни области:
(а) описателна фармакокинетика, водеща до
оценка на основни параметри, като телесен кли-
рънс, обем/и на разпределение, средно време на
полуживот и др;
(б) използване на тези параметри за изследва-
не на връзката между дозовия режим, плазмената
и тъканната концентрация и фармакологичните,
терапевтичните или токсичните ефекти.
Като правило фармакокинетичните изследва-
ния относно ВМП са необходими с цел:
—използване на продукти с максимална ефи-
касност и безопасност при животните, за които са
предназначени;
—подпомагане на клиницистите при установя-
ване на дозовия режим (начин и място на прило-
жение, доза, дозов интервал, брой на приложения
и др.) и адаптиране на дозовия режим според опре-
делени характеристики на популацията (напр. въз-
раст, заболяване);
—получаване на повече информация, откол-
кото чрез класическото титруване на дозата, как-
то и по-голямата им ефикасност при голям брой
животни.
В случаите на нови комбинации от познати
субстанции, които са били изследвани в съответс-
твие с указанията на тази наредба, не се изискват