Държавен вестник, бр. 34, 2007 г., стр. 72

С Т Р .  72
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  34
2.9.3. В тунели с двупосочно или натоварено
еднопосочно движение се разрешава надлъжна
вентилация само ако анализът на рисковете съг-
ласно чл. 17 показва, че това е допустимо и/или са
взети специфични мерки, като подходящо управ-
ление на движението, по-къси разстояния между
аварийните изходи, аварийни димоотводи на рав-
ни разстояния.
2.9.4. Напречните или полунапречните вен-
тилационни системи се използват в тунели, къ-
дето е необходима механична вентилационна
система и където не е разрешена надлъжната вен-
тилационна система съгласно т. 2.9.3. Тези сис-
теми трябва да са в състояние да отвеждат дима
в случай на пожар.
2.9.5. За тунелите с двупосочно движение, дъл-
жина над 3000 m и интензивност над 2000 авто-
мобила за една лента, в които има контролен
център и напречна или полунапречна вентила-
ция, се вземат следните минимални мерки за вен-
тилацията:
1. инсталират се въздухоотводи и димоотводи,
които могат да се управляват поотделно или на
групи;
2. надлъжната скорост на въздуха постоянно се
контролира и се регулира управлението на вен-
тилационната система (въздухоотводи, димоотво-
ди, вентилатори и др.).
2.10. Аварийни станции.
2.10.1. Аварийните станции трябва да разпола-
гат с телефони за спешна помощ и пожарогасите-
ли, но те не могат да защитят участниците в дви-
жението в случай на пожар.
2.10.2. Аварийните станции може да представ-
ляват шкаф върху страничната стена на тунела или,
за предпочитане, да бъдат устроени в специални
ниши в стените на тунела. Те трябва да имат най-
малко един телефон за спешна помощ и два пожа-
рогасителя.
2.10.3. Аварийните станции се поставят близо
до порталите на тунелите и във вътрешността на
разстояния не по-големи от 150 m за нови тунели
и не повече от 250 m за съществуващи тунели.
2.11. Водоснабдяване.
2.11.1. За всички тунели се осигурява водо-
снабдяване. Противопожарните хидранти се раз-
полагат близо до челата и във вътрешността на
тунелите на разстояния, които не надвишават
250 m. Водоснабдяването може да се осигури от
водопровод или резервоар, съоръжен с необхо-
димите съоръжения за подаване на вода в тръбо-
проводите.
2.12. Пътни знаци.
2.12.1. За обозначаване на организацията на
движение и на съоръженията в тунелите се изпол-
зват пътни знаци, посочени в приложение № 3.
2.13. Контролен център.
2.13.1. Всички тунели с дължина, по-голяма от
3000 m, и с интензивност над 2000 автомобила за
лента трябва да имат контролен център.
2.13.2. Наблюдението на повече от един тунел
може да бъде централизирано в един контролен
център.
2.14. Системи за наблюдение.
2.14.1. Във всички тунели, които разполагат с
контролен център, се инсталират системи за видео-
наблюдение и системи за автоматично откриване
на смущения в движението (като спрели в тунела
автомобили) и пожар.
2.14.2. Във всички тунели, които не разпола-
гат с контролен център, се инсталират системи
за автоматично откриване на пожар. Задейства-
нето на механичната вентилация за овладяване
на дима  е независимо от автоматичното задейс-
тване на вентилацията за овладяване на замър-
сителите.
2.15. Съоръжения за затваряне на тунела.
2.15.1. Във всички тунели с дължина над
1000 m се инсталират светофари пред входа така,
че тунелите да могат да бъдат затворени при ава-
рия. За спазване на наложените ограничения на
движението могат да се монтират допълнителни
средства, като електронни информационни таб-
ла и бариери.
2.15.2. Препоръчва се поставяне на съоръже-
ния за спиране на движението на разстояния не
по-големи от 1000 m във вътрешността на всички
тунели с дължина над 3000 m с интензивност на
движението над 2000 автомобила на лента, които
разполагат с контролен център. Тези съоръжения
могат да бъдат светофари и допълнителни средс-
тва, като високоговорители, електронни информа-
ционни табла и бариери.
2.16. Комуникационни системи.
2.16.1. Във всеки тунел с дължина над 1000 m и
с интензивност на движението над 2000 автомоби-
ла за лента се инсталират съоръжения за радио-
предаване на честотите на аварийните служби.
2.16.2. Когато в тунела има контролен център,
трябва да е възможно прекъсването на радиокана-
лите за участниците в движението за предаване на
съобщения от аварийните служби.
2.16.3. Аварийните галерии и другите съоръже-
ния, където участниците в движението трябва да
изчакат при евакуация, преди да излязат извън
тунела, трябва да бъдат снабдени с високоговори-
тели за информация на евакуираните лица.
2.17. Електрозахранване и електрически вериги.
2.17.1. Всички тунели трябва да имат аварийно
електрозахранване, което е в състояние да осигу-
ри действието на аварийните съоръжения, докато
участниците в движението бъдат евакуирани из-
вън тунела.
2.17.2. Електрическите вериги, измервателни-
те вериги и контролните вериги се проектират така,
че локално спиране на някоя от тях да не доведе до
преустановяване на работата на незасегнатите
вериги.
2.18. Пожароустойчивост на съоръженията.
2.18.1. Равнището на пожароустойчивост на
всички съоръжения в тунела трябва да отговаря на
технологичните възможности, за да могат да ра-
ботят в случай на пожар.
2.19. Информативна обзорна таблица за мини-
малните изисквания.
Таблицата съдържа информативен обзор на
минималните изисквания, предвидени в предиш-
ните точки.