Държавен вестник, бр. 54, 2002 г., стр. 3

Б Р О Й  54
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  3
Чл. 9. (1) Хуманитарен статут се предоста-
вя на чужденец, принуден да напусне или да
остане извън страната си на произход или мес-
тоживеене по причина на заплаха за неговия
живот, сигурност или свобода, поради наси-
лие, възникващо от ситуации като въоръжен
конфликт, както и когато е изложен на опас-
ност от изтезание или други форми на нечо-
вешко или унизително отнасяне или наказа-
ние и по тези причини не може или не желае
да се завърне в страната си на произход или
местоживеене.
(2) Хуманитарен статут може да бъде пре-
доставен и по други причини от хуманитарен
характер или на други основания, предвидени
в българското законодателство, както и по-
ради причините, посочени в заключенията на
Изпълнителния комитет на Върховния коми-
сар на Организацията на обединените нации
за бежанците.
(3) Хуманитарният статут по ал. 1 и 2 се
предоставя временно до отпадане на условията
за неговото предоставяне.
Чл. 10. Статутът по чл. 9 се предоставя и на
чужденец, намиращ се на територията на Ре-
публика България, признат като бежанец по
мандата на Върховния комисар на Организаци-
ята на обединените нации за бежанците.
Чл. 11. Временна закрила се предоставя за
определен срок в случай на масово навлизане
на чужденци, които са принудени да напуснат
страната си на произход или местоживеене
поради въоръжен конфликт, гражданска вой-
на, чужда агресия, нарушаване на човешките
права или насилие в големи размери на тери-
торията на съответната страна или в отделен
район от нея и по тези причини не могат да се
завърнат там.
Г л а в а  т р е т а
ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКАЗ, ЗА ПРЕКРАТЯВА-
НЕ И ОТНЕМАНЕ НА ЗАКРИЛА И ЗА СПИ-
РАНЕ И ПРЕКРАТЯВАНЕ НА ПРОИЗВОД-
СТВОТО
Чл. 12. Статут на бежанец или хуманитарен
статут не се предоставя, а предоставен статут
на бежанец или хуманитарен статут се отнема
на чужденец:
1. за когото има сериозни основания да се
предполага, че е извършил деяние, което съг-
ласно българските закони и международните
договори, по които Република България е стра-
на, е определено като военно престъпление или
като престъпление против мира и човечеството;
2. за когото има сериозни основания да се
предполага, че е извършил тежко престъпле-
ние от неполитически характер извън терито-
рията на Република България;
3. за когото има сериозни основания да се
предполага, че извършва или подстрекава към
действия, противоречащи на целите и принци-
пите на Организацията на обединените нации;
4. който се ползва от закрилата или помощ-
та на органи или организации на Организация-
та на обединените нации, различни от Върхов-
ния комисар на Организацията на обединените
нации за бежанците;
5. по отношение на когото компетентните
органи в страната на неговото постоянно мес-
тоживеене са признали такива права и задъл-
жения, както произтичащите от гражданство-
то на тази страна.
Чл. 13. Статут на бежанец или хуманитарен
статут не се предоставя, а предоставен статут
на бежанец или хуманитарен статут се отнема
на чужденец, чиято молба е явно неосновател-
на, когато:
1. се позовава на основания извън предмета
на този закон;
2. не посочва никакви причини за основате-
лен страх от преследване;
3. твърдените от него факти не съдържат
подробно описание на обстоятелствата или
лични подробности за изясняване на случая;
4. молбата е явно неправдоподобна, тъй като
твърдените от него факти са непоследовател-
ни, противоречиви или напълно невероятни;
5. се представя с фалшива самоличност или
използва неистински, подправен документ или
документ с невярно съдържание, за които по
време на производството продължава да твър-
ди, че са истински;
6. умишлено, в устна или писмена форма дава
невярна или укрива съществена информация
относно своя случай;
7. недобросъвестно унищожи, повреди или
се разпореди с паспорт, друг документ или би-
лет, който има отношение към неговото твър-
дение, за да се представи под фалшива само-
личност или да затрудни разглеждането на
молбата;
8. има предоставен статут на бежанец или
открито производство за предоставяне статут
на бежанец в друга страна, в която по отноше-
ние на него не са налице условията по чл. 8;
9. след като е разполагал с достатъчно вре-
ме и възможности, подава молбата си, за да
осуети изпълнението на наложената му прину-
дителна административна мярка “отнемане
правото на пребиваване в Република Бълга-
рия”, “принудително отвеждане до границата
на Република България” или “експулсиране”;
10. не спазва съществени задължения във връз-
ка с производството за предоставяне на статут;
11. молбата е била отхвърлена от друга дър-
жава—страна по Конвенцията за статута на бе-
жанците от 1951 г., при същите процесуални
гаранции.
Чл. 14. Производството за предоставяне
статут на бежанец или хуманитарен статут се
спира, когато чужденецът без основателни
причини:
1. след надлежно поканване не се яви на
интервю в продължение на 10 работни дни;