Държавен вестник, бр. 28, 2006 г., стр. 38

С Т Р .  38
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  28
Член 16
Материални обезпечения и парични
обезщетения
(1) Лице, което има право на материални
обезпечения поради трудова злополука или про-
фесионална болест според законодателството на
едната договаряща страна и пребивава или жи-
вее на територията на другата договаряща стра-
на, има право на материално обезпечение за
сметка на компетентния носител от носителя по
място на пребиваване или местожителство съг-
ласно валидното за този носител законодател-
ство, както като че ли е осигурено при него. В
този случай се прилага и член 11, алинея 2.
(2)
В случаите по алинея 1 материалните
обезпечения се осигуряват:
в Република България—от Националната
здравноосигурителна каса и/или Националния
осигурителен институт;
в Република Австрия—от съответстващата
на мястото на пребиваването или местожител-
ството на дадено лице областна здравноосигу-
рителна каса или от носител на осигуряване за
трудова злополука.
(3) За възстановяване на възникналите по
алинея 1 разходи се прилага съответно член 14.
(4) В случай по алинея 1 паричните обезще-
тения се осигуряват от компетентния носител
според валидното за него законодателство.
Член 17
Злополука по време на пътуване
Ако лице, което живее на територията на
едната договаряща страна, се отправи въз осно-
ва на редовен трудов договор за започване на
работа в другата договаряща страна и по време
на това пътуване към работното място претър-
пи злополука, тази злополука се обезщетява от
носителя на договарящата страна, където за-
почва работа, според законодателството при
трудова злополука, ако пътуването е извърше-
но без прекъсване и по най-късия възможен път
към работното място. Това важи и за злополу-
ка, претърпяна от работещото лице по време на
връщането му в държавата по местоживеене
непосредствено след завършване на трудовия
договор, въз основа на който е пребивавало в
другата договаряща страна.
Член 18
Професионални болести
(1) Ако отпускането на обезщетение за про-
фесионална болест съгласно законодателство-
то на една от договарящите страни зависи от
това, дали заболяването е установено с лекар-
ско заключение за пръв път на територията на
тази договаряща страна, това условие се смята
за изпълнено, ако съответното заболяване е било
открито за пръв път на територията на другата
договаряща страна.
(2) Ако законодателството на една от дого-
варящите страни предвижда, че обезщетенията
за професионална болест се отпускат само ако
дейността, която може да причини заболяване-
то е упражнявана през някакъв минимален срок,
компетентният носител на тази договаряща
страна, доколкото е необходимо, взема пред-
вид периодите на упражняване на такава дей-
ност, по време на които е било валидно законо-
дателството на другата договаряща страна.
Член 19
Обезщетение за професионални болести
(1) Ако за дадена професионална болест след-
ва обезщетение съгласно законодателствата на
двете договарящи страни, обезщетенията с из-
ключение на пенсиите или рентите в случай на
склерогенна пневмокониоза се отпускат само
съгласно законодателството на договарящата
страна, на чиято територия последно е упраж-
нявана дейността, която може да причини та-
кава професионална болест, доколкото за съ-
ответното лице са изпълнени необходимите
условия съгласно това законодателство.
(2)  В случаите на склерогенна пневмокони-
оза компетентният носител на всяка договаря-
ща страна отпуска само тази част от пенсията,
която отговаря на съотношението между про-
дължителността на осигурителния стаж, заче-
тен съгласно законодателството на тази догова-
ряща страна, и общата продължителност на оси-
гурителния стаж по член 20, алинея 1, който се
зачита съгласно законодателството на двете
договарящи страни.
(3) Ако дадено лице, което е заболяло от про-
фесионална болест, е получавало или получава
обезщетения за сметка на носителя на едната
договаряща страна и предявява претенции за
получаването им, след като е упражнявало дей-
ност, която може да причини професионална
болест и съгласно законодателството на друга-
та договаряща страна, поради влошаване от
носител на другата договаряща страна, носите-
лят от първата договаряща страна продължава
да поема разходите за обезщетението, без да
взема предвид влошаването според валидното
за него законодателство; компетентният носи-
тел на другата договаряща страна отпуска обез-
щетение в размер на разликата в сумата между
дължимото след влошаването обезщетение и
обезщетението, което би било дължимо преди
влошаването съгласно валидното за него зако-
нодателство, ако болестта би настъпила съг-
ласно това законодателство.
Г л а в а  3
СТАРОСТ, ИНВАЛИДНОСТ И СМЪРТ
(ПЕНСИИ)
Член 20
Сумиране на осигурителен стаж
(1) Ако съгласно законодателството на една
от договарящите страни получаването, запаз-
ването или възстановяването на право на обез-
щетение зависи от придобиването на осигу-
рителен стаж, компетентният носител на тази
договаряща страна, доколкото е необходимо,