Държавен вестник, бр. 69, 2006 г., стр. 56

С Т Р .  56
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  69
отказване поражда действие един месец след
датата, на която депозитарят го съобщи на дър-
жавите членки.
Член 3
Определения
За целите на настоящите Единни правила
изразът:
а) “железопътна инфраструктура” означава
всички железни пътища и стационарни съоръ-
жения, доколкото те са необходими за движе-
нието на железопътните превозни средства и за
безопасността на съобщението;
b) “управител” означава онзи, който предос-
тавя железопътна инфраструктура;
с) “превозвач” означава онзи, който превоз-
ва по релсов път хора или товари в международ-
но съобщение при режима на Единните прави-
ла CIV или на Единните правила CIM;
d) “помощник” означава служителите или
другите лица, към чиито услуги превозвачът или
управителят прибягва за изпълнението на до-
говора, когато тези служители или тези други
лица действат в упражняване на функциите си;
е) “трето лице” означава всяко лице, раз-
лично от управителя, превозвача и техните
помощници;
f) “лиценз” означава разрешителното на
превозвача, издадено в съответствие със зако-
ните и правните норми на държавата, в която се
намира седалището по неговата основна дей-
ност, да упражнява дейността на железопътен
превозвач;
g) “сертификат за безопасност” означава
документа, удостоверяващ в съответствие със
законите и правните норми на държавата, в
която се намира използваната инфраструктура,
че по отношение на превозвача
вътрешната организация на предприятието,
както и
персоналът, който ще се наема, и подвижни-
ят състав, който ще се използва по тази инфра-
структура,
отговарят на утвърдените изисквания в областта
на безопасността с оглед да се осигури безаварий-
но обслужване по тази инфраструктура.
Член 4
Обвързващи норми
Освен при противоположна клауза в нас-
тоящите Единни правила е нищожна и без
правни последици всяка постановка, която
пряко или косвено би се отклонявала от тези
Единни правила. Нищожността на такива
постановки не води до нищожност на другите
разпоредби на договора. Независимо от това
страните по договора могат да поемат отго-
ворност и задължения, по-тежки от предвиде-
ните в настоящите Единни правила, или да
определят максимален размер на обезщете-
ние за имуществени вреди.
Р а з д е л  I I
ДОГОВОР ЗА ИЗПОЛЗВАНЕ
Член 5
Съдържание и форма
§ 1. Отношенията между управителя и пре-
возвача се уреждат с договор за използване.
§ 2. Договорът урежда конкретно админист-
ративните, техническите и финансовите усло-
вия на използването. Той съдържа най-малко
следните указания:
а) инфраструктурата, която ще се използва,
b) обсега на използване,
с) задълженията на управителя,
d) задълженията на превозвача,
е) персонала, който ще се наема,
f) подвижния състав, който ще се използва,
g) финансовите условия.
§ 3. Договорът трябва да бъде установен
писмено или под равнозначна форма. Отсъст-
вието или нередовността на писмен или под
равнозначна форма документ или отсъствието
на някое от указанията, предвидени в § 2, не
засягат нито съществуването, нито валидност-
та на договора, който остава подчинен на нас-
тоящите Единни правила.
Член 6
Специфични задължения на превозвача
и на управителя
§ 1. Превозвачът трябва да бъде оторизиран
да упражнява дейността на железопътен пре-
возвач. Персоналът, който ще се наема, и под-
вижният състав, който ще се използва, трябва
да отговарят на изискванията за безопасност.
Управителят може да изиска превозвачът да
докаже чрез представяне на валиден лиценз и
сертификат за безопасност или на заверени
копия или по всякакъв друг начин, че условия-
та са изпълнени.
§ 2. Превозвачът е длъжен да запознава уп-
равителя с всеки факт, който може да се отрази
на валидността на неговия лиценз, на неговите
сертификати за безопасност или на другите
доказателствени документи.
§ 3. Управителят може да изиска превозва-
чът да докаже, че е сключил достатъчна заст-
раховка отговорност или че е взел равностойни
мерки за посрещане на всички искове, на как-
вото и да било основание, предвидени в члено-
ве 9—21. Превозвачът трябва всяка година да
доказва посредством удостоверение в дължи-
мата форма, че застраховката отговорност или
равностойните мерки продължават да същест-
вуват; той е длъжен да уведомява управителя за
всяко свързано с тях изменение преди възник-
ването на неговите последици.
§ 4. Страните по договора са задължени да
се уведомяват взаимно за всеки факт, който
може да попречи на изпълнението на сключе-
ния от тях договор.