Държавен вестник, бр. 37, 2024 г., стр. 52

СТР.  52	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  37
на инвестиционните проекти, са регламен-
тирани в редица законови, подзаконови и 
вътрешноведомствени (за Министерството 
на отбраната) нормативни актове, основните 
от които са:
– Конституция на Република България – 
регламентираща в кои хипотези даден договор 
следва да бъде ратифициран от Народното 
събрание;
– Закон за отбраната и въоръжените сили 
на Република България – дефиниращ инсти-
туцията, имаща право за вземане на решение 
за реализацията на даден инвестиционен 
проект в зависимост от неговата стойност;
– Закон за обществените поръчки;
– Закон за международните договори на 
Република България;
– Наредба за критериите и реда за оп-
ределяне наличието на основни интереси 
в случаите по чл. 13, ал. 1, т. 13, букви „а“, 
„е“ и „ж“ и чл. 149, ал. 1, т. 2 от ЗОП, които 
трябва да бъдат защитени при сключване 
на договор за обществена поръчка или при 
провеждане на конкурс за проект;
– Наредба № Н-9/06.07.2020 г. за условията 
и реда за осъществяване на управлението на 
жизнения цикъл на отбранителните продукти 
в Министерството на отбраната, структурите 
на пряко подчинение на министъра на от-
браната и Българската армия;
– Ръководство за планиране на отбраната, 
базирано на способности;
– Ръководство за проектно управление в 
Министерството на отбраната, структурите 
на пряко подчинение на министъра на от-
браната и Българската армия.
Процесите са ясно дефинирани, със строга 
последователност, гарантираща, че:
– Проект се инициира, ако е включен в 
настоящата Програма, способността, която 
осигурява е част от План 2026, или при из-
вънредна необходимост, породена от рязка 
непредвидена промяна в средата на сигурност, 
изменения на закон, нови задачи, възложени 
със заповед на министъра на отбраната или 
произтичащи от изпълнението на съюзните 
ангажименти на Република България към 
колективната сигурност и отбрана; 
– Към изпълнението на проект се прис-
тъпва след наличие на финансов ресурс и 
вземане на решение от компетентния орган 
(министър на отбраната, Министерски съвет, 
Народно събрание) на основата на разрабо-
тената проектна документация, включител-
но изготвяните Проекти за инвестиционни 
разходи в съответствие със ЗОВСРБ и с т. 2 
от решението на Народното събрание от 31 
януари 2023 г.
Предвид ограничените количества въо-
ръжение и техника, които Министерството 
на отбраната придобива, в основната си 
част усилията по отношение на проектите 
за индустриално сътрудничество, свързани 
с това придобиване, вместо към съвместно 
производство са насочени към създаване на 
национални способности по поддържка на 
придобиваното военно оборудване. Някол-
ко са причините, които правят този подход 
най-целесъобразен. 
Първата е свързана с необходимостта от 
осигуряване на бързина при извършване на 
съответните действия по гаранционна или 
следгаранционна поддръжка, като безспорно 
възможностите за ремонт на територията на 
страната ни би било времево по-ефективно от 
евентуалното транспортиране на съответната 
техника или части в чужбина. Тук следва 
да се отчита, че разходите за изпълнение на 
проекти за индустриално сътрудничество като 
правило се включват в цената по основния 
продукт. Именно поради това следва да се 
подхожда внимателно при формулирането на 
изискванията за индустриално сътрудничест-
во към проектите за модернизация, като се 
отчита балансът на безспорно необходимото 
за последващата експлоатация на съответ-
ния придобиван продукт и цената, на която 
същият ще бъде закупен. 
От друга страна, създаването на нацио-
нални способности е от стратегическо зна-
чение и за развитието на бизнес средата в 
България, доколкото на първо място по този 
начин се създават допълнителни възможности 
за индустрията за достъп до технологии и 
пазари, а от друга – се осигурява сигурност 
в последващата поддръжка на съответното 
оборудване. 
В световен мащаб дейностите по пос-
ледваща поддръжка на придобито военно 
оборудване и техника се класифицират в 
три отделни нива – оперативна поддръжка, 
междинна поддръжка и заводска поддръж-
ка (Operational, Intermediate and Depot Level 
Maintenance). Съответно – първото и второто 
ниво дейности обикновено са такива, които 
могат и се извършват от военните струк-
тури, които ще експлоатират придобитото 
военно имущество, а третото ниво са такъв 
тип дейности, които изискват същите да се 
осъществяват на територията на ремонтно 
предприятие. Именно по отношение на това 
трето ниво на поддръжка е целесъобразно 
да бъде предвидена възможност за създаване 
на национални способности за извършването 
му, ако не изцяло, то поне по отношение на 
отделни елементи и части от придобитото 
оборудване. 
На следващо място, друга основна цел 
пред развитието на проекти за индустриално 
сътрудничество е и създаване на национални 
способности за производство (съвместно или 
лицензно) на боеприпаси за придобиваното 
въоръжение и техника. Тук отново следва да 
се има предвид стойността на самия проект 
по закупуване на военното имущество и 
цената, която съответното предприятие би