Държавен вестник, бр. 19, 2009 г., стр. 31

Б Р О Й  19
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  31
1. притежава образователно-квалификаци-
онна степен “магистър” по специалност от про-
фесионално направление “История и археоло-
гия” и най-малко две години професионален
опит в извършването на теренни проучвания, и
2. е в договорни отношения с българска кул-
турна, научна или университетска институция,
дейността на която е свързана с опазване на
археологическото наследство, и
3. представи писмена препоръка от хабили-
тирано лице по съответния профил в археоло-
гическата наука.
(2) Когато договорните отношения по ал. 1,
т. 2 са с чуждестранна културна, научна или
университетска институция в областта на архе-
ологията, теренните проучвания се извършват
под ръководството на лице, получило разреше-
ние по ал. 1.
Чл. 151. (1) Разрешение за извършване на
теренни проучвания се издава въз основа на
заявление от лице по чл. 150, ал. 1, към което се
прилагат:
1. описание на обекта на проучване и обос-
новка;
2. документи, удостоверяващи наличието на
изискванията по чл. 150, ал. 1;
3. подробна работна програма за теренното
проучване, документ, удостоверяващ неговото
финансиране, както и за теренна консервация;
4. искане за използване на специални техни-
чески средства, документ за регистрацията им,
както и името на лицето, което ще работи с тях;
5. писмено споразумение със собственика на
имота;
6. декларация, че не участва в концесия на
недвижима културна ценност.
(2) Когато заявлението е за извършване на
спасителни теренни проучвания, заявителят
представя и мотивирано становище на дирек-
тора на съответния музей и решение на специ-
ализирана комисия, назначена от министъра на
културата.
(3) Към заявление за издаване на разреше-
ние за теренно проучване от същия заявител за
същия археологически обект заявителят пред-
ставя и:
1. документ за предаване на археологичес-
ките находки от предходните разрешения за
теренно проучване, издадени на заявителя, в
държавен или общински музей;
2. удостоверение за предадена теренна доку-
ментация по чл. 153, ал. 2.
Чл. 152. (1) Разрешението се издава за срок
от една година и съдържа:
1. трите имена на лицето, утвърдено за нау-
чен ръководител;
2. трите имена на лицата, утвърдени за него-
ви заместници;
3. индивидуализация и идентификация на
обекта на проучванията;
4. основни научни цели на проучването;
5. метод на проучването;
6. възможност за използване на специални
технически средства по ред, определен с наред-
бата по чл. 147, ал. 6.
(2) Собствениците на средствата по ал. 1,
т. 6 са длъжни да се регистрират в Министер-
ството на културата в 14-дневен срок от придо-
биването им.
(3) Регистрираните специални технически
средства по ал. 2 се използват само за извърш-
ване на теренни проучвания или за друга специ-
ализирана дейност, изрично предвидена в нор-
мативен акт.
Чл. 153. (1) Лицето, получило разрешение за
извършване на теренно проучване, е длъжно да:
1. прилага съвременна методика на проуч-
ване;
2. изготви теренна документация;
3. осигури охрана на археологическия обект
и на находките по време на теренното про-
учване;
4. осигури теренна консервация, чрез която
да се предотврати увреждане и разрушаване на
находките, както и загуба на свързана с тях
информация;
5. осигури частично или пълно възстановя-
ване на външния вид на археологическия обект,
освен в случаите, когато има друго решение, по
смисъла на издаденото разрешение за теренно
проучване;
6. предаде движимите археологически наход-
ки в държавен или общински музей;
7. представи подробен научен доклад за ре-
зултатите в срок до месец март на следващата
година.
(2) Екземпляр от теренната документация
се предава задължително в Националния архив
на теренните археологически проучвания в
НАИМ при БАН, НИОНКЦ и в съответния
музей, на чиято територия се извършва проуч-
ването, преди началото на следващия археоло-
гически сезон.
(3) Лицето, получило разрешение за терен-
но проучване, има изключително право на пър-
ва публикация на получените резултати.
(4) Правото на първа публикация е за срок
10 години, който започва да тече от момента на
прекратяване на теренното проучване.
Чл. 154. Инспекторатът към Министерство-
то на културата упражнява контрол по чл. 15,
ал. 2, т. 1.
Чл. 155. (1) Информацията от археологичес-
ките издирвания се включва в Автоматизирана
информационна система “Археологическа кар-
та на България”, която се съхранява в НАИМ
при БАН, НИОНКЦ и в Министерството на
културата.