Държавен вестник, бр. 63, 2007 г., стр. 23

Б Р О Й  63
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  23
возно средство, да се уверят, че всички пътни-
ци притежават документите за пътуване, ко-
ито се изискват за влизане на територията на
приемащата държава.
4. Всяка страна по конвенцията предприе-
ма необходимите мерки в съответствие с ней-
ното национално законодателство, за да пред-
види налагането на санкции в случай на нару-
шаване на задължението, произтичащо от ал. 3
на този член.
5. Всяка страна по конвенцията приема оне-
зи законодателни или други мерки, които са
необходими, за да се направи възможно, в съ-
ответствие с нейното национално законода-
телство, даването на отказ за влизане или ану-
лирането на визите на лица, замесени в из-
вършването на престъпленията, предвидени
в тази конвенция.
6. Страните по конвенцията засилват сът-
рудничеството между своите гранични служби,
inter alia, посредством установяването и поддър-
жането на преки канали за комуникация.
Член 8—Сигурност и контрол на документи
Всяка страна по конвенцията предприема
мерките, които са необходими:
a) за да се гарантира, че издадените от нея
документи за пътуване или за самоличност са с
такова качество, което не позволява лесно да се
злоупотреби с тях, нито лесно да бъдат фалши-
фицирани или неправомерно променяни, въз-
произвеждани или издавани; и
b) за да се гарантира неприкосновеността и
сигурността на документите за пътуване или за
самоличност, издадени от или от името на тази
страна, и за да се предотврати неправомерното
им изготвяне и издаване.
Член 9—Легитимност и валидност на
документите
По искане на друга страна страната по кон-
венцията проверява в съответствие със своето
национално законодателство и в разумен срок
легитимността и валидността на документите
за пътуване или за самоличност, издадени или
за които се претендира, че са издадени от нейно
име, и за които се подозира, че са били изпол-
звани за трафик на хора.
Глава трета—Мерки за закрила и съдействие
за спазване правата на жертвите, като се га-
рантира равенството между половете
Член 10—Идентифициране на жертвите
1. Всяка страна по конвенцията осигурява в
състава на своите компетентни органи лица,
които са обучени и квалифицирани за предот-
вратяване и борба с трафика на хора, за иденти-
фициране и подпомагане на жертвите, включи-
телно на децата, и гарантира, че различните
органи сътрудничат помежду си, както и със
съответните организации, изпълняващи функ-
ции по подпомагане, по начин, който позволя-
ва жертвите да бъдат идентифицирани в рамки-
те на процедура, отчитаща особеното положе-
ние на жените и децата жертви, а когато това е
целесъобразно, и да бъдат снабдявани с разре-
шения за пребиваване при условията, предви-
дени в чл. 14 от тази конвенция.
2. Всяка страна по конвенцията приема оне-
зи законодателни или други мерки, които са
необходими за идентифицирането на жертви-
те, при нужда в сътрудничество с други стра-
ни по конвенцията и съответните организа-
ции, изпълняващи функции по подпомагане.
Всяка страна по конвенцията гарантира, че
ако компетентните органи имат основателни
причини да смятат, че едно лице е било жер-
тва на трафик на хора, това лице няма да бъде
изведено от нейната територия, докато не
приключи процедурата по установяване на
самоличността му от компетентните органи
като жертва на престъплението, предвидено
в чл. 18 от тази конвенция, и едновременно с
това гарантира, че лицето получава помощта,
предвидена в чл. 12, алинеи 1 и 2.
3. Когато възрастта на жертвата не може да
се определи и има основание да се смята, че
жертвата е дете, същата се предполага, че е дете
и є се предоставят специални мерки за защита,
докато се установи нейната възраст.
4. Веднага щом едно дете без придружител
се идентифицира като жертва, всяка страна по
конвенцията:
a) осигурява представителството на дете-
то от законен настойник/попечител, органи-
зация или орган, натоварен да действа в инте-
рес на това дете;
b) предприема необходимите мерки за ус-
тановяване на неговата самоличност и наци-
оналност;
c) полага всички необходими усилия за из-
дирване на неговото семейство, когато това е в
интерес на детето.
Член 11—Закрила на личния живот
1. Всяка страна по конвенцията закриля лич-
ния живот и самоличността на жертвите. Лич-
ните данни, които се отнасят до тях, се съхраня-
ват и използват в съответствие с условията,
предвидени в Конвенцията за защита на лицата
при автоматизираната обработка на лични дан-
ни (ETS № 108).
2. Всяка страна по конвенцията приема мер-
ки, гарантиращи, в частност, че самоличността
или данните, позволяващи идентифицирането
на дете—жертва на трафик, не се разгласяват
публично чрез медиите или всякакви други сред-
ства, освен при изключителни обстоятелства, с
оглед улесняване издирването на членове на
семейството или осигуряване по друг начин на
благополучието или закрилата на детето.