Държавен вестник, бр. 42, 2000 г., стр. 8

С Т Р .  8
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й 42
3. В изпълнение на чл. 6, т. 3 от тази спогод-
ба договарящите страни уточниха, че разреше-
нията са валидни за календарната година, посо-
чена в разрешението. Изключения се допускат
по решение на Смесената комисия.
В разрешението, което се издава на превоз-
вача, се вписва неговото име и то не се преотс-
тъпва на друго лице.
4. За получаване на специално разрешение,
предвидено в чл. 11, т. 2 от тази спогодба, пре-
возвачът е длъжен да подаде заявка пред ком-
петентния орган, която трябва да включва:
а) наименование на превозвача и неговия
адрес;
б) марка и тип на транспортното средство,
както и регистрационния му номер;
в) броя на осите и разстоянието между тях;
г) габаритите и собственото тегло на транс-
портното средство;
д) товароносимостта на транспортното
средство;
е) вида на товара, неговите габарити и тегло;
ж) при необходимост схема на транспортно-
то средство с товара;
з) натоварването на всяка ос;
и) максимално допустимата скорост на тран-
спортното средство в км/час;
к) мястото на натоварване и разтоварване
(точните адреси);
л) предполагаемите гранични преходи и
маршрута на превоза.
Заявката за издаване на специалното разре-
шение се представя в писмен вид в 3 екземпля-
ра най-късно 20 дни до началото на превоза.
Компетентните органи на договарящите стра-
ни са длъжни да отговорят на молбата за изда-
ване на специално разрешение не по-късно от
10 дни от деня на получаването є.
5. Компетентните органи на договарящите
страни се задължават взаимно да се уведомяват
за действащи в техните държави правилници и
инструкции в областта на автомобилните пре-
вози и за измененията им от момента на тяхно-
то въвеждане.
Изготвен в София на 19 октомври 1993 г. в
два екземпляра, всеки на български, белоруски
и руски език, като текстовете имат еднаква сила.
В случай на разногласие в тълкуването на Из-
пълнителния протол се дава предпочитание на
текста на руски език.
27378
СПОГОДБА
между правителството на Република Бълга-
рия и правителството на Република Армения
за международни автомобилни превози
(Утвърдена с Решение № 28 от 29 януари 1996 г.
на Министерския съвет. В сила от 6 март 1996 г.)
Преамбюл
Правителството на Република България и
правителството на Република Армения, нари-
чани “договарящи страни”,
с цел да развиват двустранните търговско-
икономически отношения,
в желанието си да развиват и да облекчат
туризма, автомобилните пътнически и товарни
превози между двете страни и транзита през
техните територии,
се съгласиха за следното:
Член 1
 Предмет на спогодбата
Договарящите страни си предоставят една
на друга правото за извършване от техни пре-
возвачи на международни превози на пътници
и товари с автомобилен транспорт между двете
страни, транзит през техните територии, а също
и от/до трети страни.
Член 2
 Определения
1. “Транспортно средство” означава:
а) при превоз на товари—товарен автомо-
бил, влекач с ремарке или полуремарке, регис-
трирани на територията на едната от договаря-
щите страни;
б) при превоз на пътници—транспортно
средство, предназначено за превоз на пътни-
ци и имащо повече от 8+1 места, регистрира-
но на територията на едната от договарящите
страни.
2. “Превозвач” означава всяко физическо
или юридическо лице, регистрирано на тери-
торията на едната от договарящите страни,
което има право да извършва пътнически или
товарни автомобилни превози със свое или
наето от него транспортно средство в съот-
ветствие със законодателството, действащо в
неговата страна.
3. “Разрешително” означава документ с та-
кова название, издаден от компетентните орга-
ни на договарящите страни в съответствие с
действащото във всяка от тях законодателство
и даващ право за извършване на превози на
пътници и товари с автомобилен транспорт,
както е предвидено в чл. 1 на тази спогодба.
4. “Контингент” означава количеството
разрешителни, което ежегодно се съгласува
от компетентните органи на договарящите
страни.
5. “Транзитни превози” означават превози
на пътници и товари през територията на една-
та от договарящите страни, при които начални-
ят и крайният пункт се намират извън терито-
рията на тази договаряща страна.
6. “Редовни автобусни превози”—това са пре-
вози, извършвани по автобусните линии по пред-
варително съгласувани между компетентните
органи на договарящите страни маршрути, раз-
писания и тарифи, с посочване на началния и
крайния пункт, на междинните спирки и гра-
ничните преходи.
7. “Совалкови превози”—това са превози на
групи пътници в определено време от терито-
рията на едната договаряща страна до место-
назначение на територията на другата догова-
ряща страна за временно пребиваване или тран-
зит през техните територии. Връщането на тези