Държавен вестник, бр. 60, 2024 г., стр. 53

БРОЙ  60	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  53   
„Х. БЕЛОДРОБНА БОЛЕСТ, ПРИЧИНЕ­
НА ОТ НЕТУБЕРКУЛОЗНИ МИКОБАКТЕ­
РИИ
1. Характеристика на нетуберкулозните 
микобактерии
Нетуберкулозните микобактерии (НTM) са 
хетерогенна група от широко разпространени 
в околната среда сапрофитни микроорганизми, 
които обитават водата, почвата и растител­
ността. Принадлежат към род Mycobacterium. 
Понастоящем са идентифицирани над 200 вида 
НТМ и ежегодно се откриват нови. Бързото 
нарастване на регистрираните видове се дължи 
на подобрените диагностични възможности за 
изолирането и идентифицирането им благо­
дарение на молекулярно-генетичните техники 
за видова идентификация чрез секвениране 
на 16S рибозомна ДНК (rDNA).
Голямото разпространение на НТМ в 
почвата и водните източници е свързано с 
образуването на биофилми, а хидрофобността 
е фактор, който способства за разпростране­
нието им чрез аерозоли и устойчивостта на 
високи температури и при ниско pH на сре­
дата. Питейната вода, водопроводната мрежа, 
богатите на торф почви, естествените водоиз­
точници и дренажните води са резервоари на 
НТМ. Водопроводните системи на болници, 
центрове за хемодиализа и стоматологични 
кабинети са с особено високи нива на ко­
лонизация от НТМ. Това означава, че при 
вземането на биологични проби от пациенти, 
особено с използване на инвазивни проце­
дури – фибробронхоскопия (ФБС), вземане 
на стомашни промивни води при деца и др., 
винаги трябва да се има предвид възмож­
ността от евентуално замърсяване, особено 
при съмнение за неспазване на мерките за 
инфекциозен контрол.
НТМ имат различна степен на киселинна 
устойчивост, широк температурен диапазон 
на растеж, бавен метаболизъм и клетъчно 
делене (веднъж на 20 – 24 часа), със специ­
фични изисквания към хранителните среди 
за изолирането им – при инокулиране върху 
твърди среди образуват най-често гладки ко­
лонии с различна скорост на растеж (5 – 60 
дни), които при много от видовете се оцветя­
ват в диапазона от бледожълто до интензивно 
оранжево-червено.
2. Класификация на НТМ
Работната класификация на НТМ е въведена 
за първи път от Ernest Runyon през 1959 г. Тя 
се основава на бързината на растеж, произ­
водството на пигмент, фотореактивността, т.е. 
дали той е произведен на тъмно, или само 
след излагане на светлина, и на температур­
ния диапазон на растеж. Според нея НТМ се 
разделят на 4 групи.
Таблица 1. Класификация на нетуберкулозните микобактерии по Runyon
Скорост на растеж
Група – според 
производство на пигмент
Основни представители
Характеристика
Бавнорастящи
≥ 7 дни
Група I: Фотохромогенни
M. kansasii*
M. marinum
M. asiaticum
M. simiae
Произвеж дат ж ъ л т о -
оранжев пигмент след 
излагане на светлина
Група II: Скотохромогенни M. gordonae
M. scrofulaceum
M. flavescens
M. szulgai**
Произвеж дат ж ъ л т о -
оранжев пигмент неза­
висимо дали растат на 
тъмно, или на светлина
Група III: Нефотохромогенни M. avium complex (MAC)*: 
M. avium +
M. intracellulare
M. xenopi*
M. ulcerans
M. terrae
M. haemophilum
M. celatum
M. malmoense
Не произвеждат пигмент 
независимо от условията
Бързорастящи
< 7 дни
Група IV: Нефотохромогенни M. abscessus*
M. fortuitum
M. peregrinum
M. chelonae
M. thermoresistible
M. smegmatis
M. phlei
Не произвеждат пигмент 
независимо от условията; 
някои от тях са наречени 
„късно пигментиращи“
* Представители на нетуберкулозните микобактерии с клинично изявени патологични промени и за­
болявания при човека и обект на изработване на терапевтични режими и стратегии за лечение. 
** M. szulgai е фотохромогенен при растеж на температура 24°C, а скотохромогенен – при 37°C.