Държавен вестник, бр. 1, 2011 г., стр. 22

СТР.  22	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  1
могат да бъдат въвеждани само за защита на 
националните малцинства. Тези препоръки са 
одобрени от Парламентарната асамблея на 
Съвета на Европа още през 2003 г. 
Необосновано е ограничението на актив-
ното избирателно право в местните избори 
на избиратели, които са променили адресната 
си регистрация по-малко от 12 месеца преди 
датата на произвеждане на изборите. В пара-
граф 1, т. 4 от допълнителните разпоредби на 
кодекса тези лица имат право да гласуват по 
предишната си адресна регистрация, „където са 
включени в избирателните списъци“. За всички 
е ясно, че тази категория избиратели ще бъдат 
лишени от правото да гласуват, защото не съ-
ществува правно основание от основния текст 
на кодекса те да бъдат включени в който и да 
е избирателен списък.  
Изборният кодекс урежда рестриктивно не 
само активното, но и пасивното избирателно 
право при провеждане на изборите за членове 
на Европейския парламент и на изборите за 
общински съветници и кметове. Като абсолют-
на предпоставка за кандидатиране се въвежда 
изискването лицата да нямат гражданство и на 
държава, която не е член на Европейския съюз. 
Това изискване не намира своето основание 
нито в Конституцията на Република България, 
нито в нормите на общностното право и по 
същество е дискриминационно, като влиза в 
пряко противоречие с принципа на всеобщото 
избирателно право. Изискванията за уседналост 
и в текстовете на чл. 4, ал. 3, 4, 5 и 6 са нео-
босновани и редуцират силно кръга на лицата, 
които могат да се кандидатират в изборите за 
Европейски парламент и изборите за местни 
органи на самоуправление. В желанието си да 
ограничи пасивното избирателно право пар-
ламентарното мнозинство стига до абсурдната 
хипотеза на дискриминационно отношение 
към българските граждани, при която, ако 
едно лице притежава освен българско и чуждо 
гражданство на държава извън Европейския 
съюз, то няма право да участва като кандидат 
в европейските и местните избори. В същото 
време гражданин на държава – членка на Евро-
пейския съюз, ще може да се кандидатира и да 
бъда избран за член на Европейския парламент 
от Република България, както и за общински 
съветник. При това българската конституция 
изрично в своя чл. 25, ал. 1 допуска двойно 
гражданство на лицата. 
Изборният кодекс премахва прякото избира-
не на районните кметове в София и останалите 
градове с районно деление. Това е сериозно 
отстъпление от процеса на децентрализация на 
властта, който е водеща и трайна европейска 
политика. Вместо да уплътни и да увеличи 
правомощията на кметовете на райони, парла-
ментарното мнозинство връща остарелия модел 
на назначаването им от общинските съвети по 
предложение на кмета на съответната община, 
като по този начин увеличава дистанцията 
между гражданите и местната власт в тези 
райони, чието население надхвърля в някои 
случаи неколкостотин хиляди жители. Отсъства 
правна логика и юридическа симетрия пряко 
да се избират кметове на малки кметства, а 
в същото време кметовете на райони да се 
назначават от общинските съвети. 
Необосновано от гледна точка на демокра-
тичното управление е силното намаляване на 
броя на населените места, които пряко ще из-
бират своите кметове. Прилагането на параграф 
16 от преходните и заключителните разпоредби 
на кодекса ще доведе до положение, при което 
в повече от 1000 населени места няма да се 
произвеждат избори за кметове на кметства. 
Като стъпка в посока на отслабване на 
местното самоуправление следва да се раз-
глежда и намаляването на броя на общинските 
съветници, предвидено с изменението на чл. 19, 
ал. 1 от Закона за местното самоуправление 
и местната администрация. С параграф 19 
от преходните и заключителните разпоредби 
на Изборния кодекс се намаляват съставите 
на всички общински съвети с над 20%. Това 
ще доведе до дебалансиране на системата на 
местното самоуправление, което може да се 
изрази в няколко посоки. Повишаването на 
естествения изборен праг ще редуцира силно 
броя на партиите, които ще получат мандати в 
състава на общинските съвети. В същото време 
може да се стигне до създаване на изкуствени 
мнозинства в общинския съвет на една поли-
тическа партия или коалиция от партии, без 
те да са спечелили мнозинството от гласовете 
на избирателите в общината. Ефектът на кон-
центрация на мандатите в общинския съвет ще 
даде възможност само силните на национално 
ниво партии да получат представителство в 
почти всички общински съвети в страната, а 
избирането на независими общински съветни-
ци ще стане почти невъзможно. По-високата 
изборна квота за избиране на намалените 
по състав общински съвети ще направи тези 
органи на местно самоуправление по-малко 
представителни, особено в средните и малките 
общини. Това ще възпроизведе политическия 
модел от национално ниво, като в общинските 
съвети е много възможно да бъдат избрани само 
представители на парламентарно представените 
партии и коалиции от партии. Подобна ситуа-
ция влиза в разрез с идеите за плуралистична 
демокрация. 
С Изборния кодекс се създава единна Цен-
трална избирателна комисия за всички видове 
избори. Приетите разпоредби, свързани със 
състава, конституирането и правомощията на 
Централната избирателна комисия, обаче, до-
веждат до извода, че този орган ще бъде изцяло 
политизиран. Това е сериозно отстъпление от 
заявените от управляващото мнозинство намере-
ния за създаване на независима, професионална,