Държавен вестник, бр. 48, 2022 г., стр. 152

СТР.  152	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  48
за 2020 – 2022 г. орган, съдържат админист­
ративноправни норми, имащи многократно 
правно действие.
Видно от съдържанието на Изискванията, 
същите се състоят от правила за издаване 
на протоколи за провеждане на лечение на 
инфекцията с HCV при болни над 18-годишна 
възраст, по същество представляващи спе­
циални и общи изисквания, относими към 
неопределяем кръг адресати, свързани с ус­
ловията и реда за предписване на лекарства 
по „Протокол за предписване на лекарствени 
продукти, заплащани от НЗОК/РЗОК“ по 
раздел II от Националния рамков договор 
между НЗОК и Българския лекарски съюз за 
2020 – 2022 г., и конкретно за разрешаване 
на отпускането на лекарствени продукти по 
чл. 54 НЗОК и външни експерти (чл. 58, ал. 1 
НРД 2020 – 2022 г. в приложимата редакция).
С оглед горното противно на тезата на 
касатора процесният административен акт 
засяга група лица, но тази група не е пред­
варително определена спрямо всеки субект 
на правоотношенията, а е динамична за 
всяко възникнало правоотношение съобраз­
но многократното действие на правилата, 
установени с акта. Казано по друг начин, 
като адресати на отношенията, регулирани 
с правилата, са посочени категории субек­
ти, имащи определено качество – лечебни 
заведения, специалисти, пациенти, здравно­
осигурени лица и др. – носители на инфек­
ция с HCV, но конкретният субект за всяко 
възникнало правоотношение (към когото 
се прилага общото правило за поведение) 
е индивидуално неопределен.
При тези данни правилно тричленният 
състав на ВАС е приел, че необнародването 
на Изискванията в „Държавен вестник“ с 
оглед характера им на подзаконов норма­
тивен акт и предвид изискванията на чл. 5, 
ал. 5 от Конституцията на Република Бъл­
гария, чл. 78, ал. 2 АПК и чл. 37, ал. 1 ЗНА 
означава липса на елемент от фактическия 
състав, при наличието на който актът може 
да породи правни последици, и представлява 
особено тежък порок, имащ за последица 
нищожност.
Следва да се отбележи, че с изменения­
та на чл. 58, ал. 3 от Националния рамков 
договор № РД-НС-01-4 от 23.12.2019 г. за 
медицинските дейности между НЗОК и 
БЛС за 2020 – 2022 г. (ДВ, бр. 37 от 2022 г., 
в сила от 1.01.2022 г.) недостатъкът в пред­
видената в НРД процедура по приемане 
на Изискванията с оглед нормативния им 
характер е преодолян, като е прието, че 
Изискванията, както и всички промени в 
тях се обнародват от управителя на НЗОК 
в „Държавен вестник“.
Медицинските и здравните причини за 
приемане на процесния акт са извън пред­
мета на спора.
Налага се изводът, че обжалваното ре­
шение е валидно, допустимо и постанове­
но при спазване на съдопроизводствените 
правила. Тричленният състав на ВАС е 
изпълнил задължението си по чл. 168 АПК, 
като е извършил съдебен контрол на оспо­
рения административен акт по критериите, 
посочени в чл. 146 АПК, и е установил ре­
левантните за спора фактически обстоятел­
ства. Съдът е преценил всички събрани по 
делото доказателства поотделно и в тяхната 
съвкупност. Решението е постановено при 
разпределена тежест на доказване в проце­
са съобразно доводите и възраженията на 
страните, на които е дадена възможност 
да ангажират доказателства в подкрепа на 
представените становища.
Не се констатира необоснованост на 
първоинстанционното решение. Изводите на 
съдебния състав кореспондират със събрани­
те по делото доказателства и са формирани 
след тяхната правилна преценка.
На основание горното настоящият съде­
бен състав приема, че при постановяване на 
съдебния акт не са допуснати посочените от 
касатора нарушения по чл. 209, т. 3 от АПК, 
поради което обжалваното съдебно решение 
следва да бъде оставено в сила.
Предвид изхода на делото съобразно пре­
тендираните и доказани разноски претен­
циите за сторени разноски за касационното 
производство от ответните, обективирани в 
молба от 9.05.2022 г. от Сдружение „Хепак­
тив“ и молба от 12.05.2022 г. от Б. Георгиева, 
не следва да се уважават, защото по делото 
няма доказателства разноски за касационната 
инстанция да са сторени от Сдружение „Хе­
пактив“ (представеният списък на разноските 
не е доказателство за договорени и заплатени 
разноски), а същевременно липсват данни 
спрямо адвокат П. Антонов и Б. Георгиева 
да са налице договорни отношения за кас­
ационната инстанция по смисъла на чл. 38, 
предвид чл. 25, ал. 1 и чл. 36, ал. 2 ЗА.
Водим от горното и на основание чл. 221, 
ал. 2, предл. първо от АПК, Върховният 
административен съд, 5-членен състав на 
Втора колегия,
Р Е Ш И :
Оставя в сила Решение № 5003 от 20.04.2021 г., 
постановено по адм. дело № 9163/2020 г. по 
описа на Върховния административен съд, 
пето отделение.
Решението не подлежи на обжалване.
Председател:
Георги Чолаков
3772