Държавен вестник, бр. 13, 2012 г., стр. 97

БРОЙ  13	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  97  
безкрайно корави в равнината си, ако дебелината 
на плочите е не по-малка от 7 cm и са армирани 
в две взаимноперпендикулярни направления с 
минималната армировка, предписана в съответ-
ните стандартизационни документи (т. 5.10 (1) от 
БДС EN 1998-1). Наличието на отвори нарушава 
диафрагменото действие на подовите конструкции 
и влиянието им трябва да се докаже.
1.4. Равномерно разпределени в план маси.
1.5. Равномерно и симетрично разположени 
вертикални конструктивни елементи в две вза-
имноперпендикулярни направления, съобразени с 
необходимата коравина на огъване на конструк-
цията и разпределението на масите.
1.6. На всяко етажно ниво както по направ-
ление x, така и по направление y е необходимо 
да са изпълнени условията:
еox ≤ 0,30 rx и rx ≥ ls,
	
(2.1)
еoy ≤ 0,30 ry и ry ≥ ls,
където:
еox и еoy са разстоянията между центъра на 
масите и центъра на коравините (т. 1.7, 1.8 и 1.9) 
съответно по направление x и y;
rx и ry – етажните коефициенти на коравините 
за всеки етаж;
ls е инерционният радиус на етажната маса:
,  
m
I
l
ok
s =
	
(2.2)
където:
Iok е етажният масов инерционен момент 
спрямо центъра на масите:
∑
=
i
k
i
k
i
k
a
m
I
2
,
,
0
	
(2.3)
ai,k – разстоянието от масата mi до центъра на 
масите на разглежданото етажно ниво к;
m – етажната маса.
Етажните коефициенти на коравините rx и ry 
се определят по формулите:
,
,
y
t
y
x
t
x
K
K
r
K
K
r
=
=
	
(2.4)
където:
Kx и Ky са етажните коравини на огъване на 
вертикалната носеща конструкция под разглеж-
дания етаж, съответно по направление x и y;
Kt е етажната коравина на усукване на вер-
тикалната носеща конструкция под разглежда-
ния етаж спрямо центъра на коравините; при 
изчисляването на Kt е прието, че собствената 
коравина на усукване на отделните елементи 
е пренебрежимо малка и приблизително равна 
на нула.
Коравините Kx, Ky и Kt се изчисляват за нена-
пукани бетонни сечения по формулите:
,
,
,
1
2
,
1
2
,
1
,
1
,
∑
∑
∑
∑
=
=
=
=
+
=
=
=
n
i
i
i
y
n
i
i
i
x
t
n
i
i
y
y
n
i
i
x
x
x
K
y
K
K
K
K
K
K
	
(2.5)
където:
Kx,i и Ky,i са коравините на огъване на отдел-
ните вертикални конструктивни елементи (стени 
или рамки) под разглежданото етажно ниво, 
съответно по направление x и y;
i
i
y
x
  
и
  
 – разстоянията от собствените оси на 
i-тия разглеждан вертикален елемент до центъ-
ра на коравините на съответното етажно ниво;
n е броят на вертикалните конструктивни 
елементи.
1.7. Центърът на коравина се дефинира едно-
значно само при едноетажни сгради като точка от 
безкрайно коравата в равнината є хоризонтална 
подова конструкция, в която при прилагане на 
хоризонтална сила във всяко направление не се 
появява ротация.
1.8. При едноетажни сгради центърът на 
коравините се определя като център на корави-
ните на огъване на вертикалните конструктивни 
елементи, които поемат сеизмичните сили.
1.9. При многоетажни сгради се допуска 
центърът на коравините за всяко етажно ниво 
да се определя както за едноетажни сгради при 
изпълнение на следните условия:
а) всички вертикални конструктивни елемен-
ти, поемащи сеизмичните сили, преминават без 
прекъсване от фундаментите до върха на сградата;
б) вертикалните конструктивни елементи, 
поемащи сеизмичните сили, са еднотипни (само 
рамки или само стени).
Ако изискванията на т. 1.9, букви „а“ и „б“ не 
са изпълнени, център на коравина не може да се 
определи еднозначно и сградите се разглеждат 
като нерегулярни в план.
2. Критерии за регулярност по височина
Конструкциите се категоризират като регу-
лярни по височина, ако удовлетворяват всяко 
едно от условията (т. 4.2.3.3 от БДС EN 1998-1):
2.1. Проста геометрична форма на сградата по 
височина, която не се променя или се прибира 
плавно, без резки скокове от основите към вър-
ха (фиг. 2.2, букви „а“ и „б“). При наличието на 
отстъпи са в сила допълнителните изисквания 
за регулярност, показани на фиг. 2.2, букви „в“, 
„г“, „д“ и „е“.
0,10
L
L
L
0,30
L
L
L
4
5
4
5




 
0,50
L
L
L
2
1


 
0,20
L
L
L
2
1


 
L2 
L1 
0,15 H 
0,20
L
L
L
4
5
4


 
в) 
L 
L5 
L4
 б) 
L 
 а) 
L 
 г) 
L 
H 
L2 
L1 
0,15 H 
 д) 
L 
H 
e) 
L 
L5 
L4
 
Фиг. 2.2. Критерии за регулярност на геометрич-
ната форма на сградите във височина