Държавен вестник, бр. 55, 2002 г., стр. 16

С Т Р .  16
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  55
а) директно до крайния потребител на паза-
ри, които са разположени в близост до техните
ферми;
б) или до магазини за продажба на дребно за
директно предлагане на крайния потребител,
при условие че тези магазини са в същото насе-
лено място.
(2) Органите на Държавния ветеринарно-
санитарен контрол (ДВСК) контролират дей-
ностите по ал. 1, като те трябва да могат да прос-
ледят произхода на месото.
Чл. 14. (1) В случаите по чл. 13 фермерите
могат да колят зайците във фермата при след-
ните условия:
1. фермерът е получил разрешение от дър-
жавния ветеринарен лекар за клането;
2. държавният ветеринарен лекар е инфор-
миран предварително за времето на клане;
3. зайците са преминали предкланичен и
следкланичен преглед;
4. фермата има помещения за зашеметява-
не, клане и обезкръвяване на животните;
5. прясното месо от зайци е маркирано съг-
ласно чл. 32.
(2) Зашеметяването на животните се извър-
шва в съответствие с изискванията на прило-
жение № 3 на Наредба № 27 от 1999 г. за нама-
ляване до минимум страданията на животните
по време на клане (ДВ, бр. 99 от 1999 г.).
(3) Когато зайците не могат да се транспор-
тират до крайния потребител или до магази-
ните за продажба на дребно в рамките на един
час, те се превозват в контейнер или превозно
средство, в които се поддържа температура
между 0 и 4 °С.
Г л а в а  т р е т а
ВЕТЕРИНАРНО-САНИТАРНИ ИЗИСКВА-
НИЯ ПРИ ПРОИЗВОДСТВОТО И ПРЕДЛА-
ГАНЕТО НА ПАЗАРА НА МЕСО ОТ ДИВЕЧ,
ОТГЛЕЖДАН ВЪВ ФЕРМИ
Раздел I
Ветеринарно-санитарни изисквания при про-
изводството на месо от дивеч, отглеждан във
ферми
Чл. 15. (1) Предкланичният преглед на диви
сухоземни бозайници се провежда съгласно
изискванията по чл. 20—22 на Наредба № 7 от
2002 г. за ветеринарно-санитарните изисквания
към животните, предназначени за клане, и при
производството и предлагането на пазара на
прясно месо.
(2) Предкланичният преглед на пернат ди-
веч се провежда съгласно изискванията по
чл. 22—27 на Наредба № 15 от 2002 г. за вете-
ринарно-санитарните изисквания към птици-
те, предназначени за клане, и при производ-
ството и предлагането на пазара на прясно
птиче месо.
Чл. 16. (1) Следкланичният преглед на диви
сухоземни бозайници се провежда съгласно
изискванията по чл. 33—36 на Наредба № 7 от
2002 г. за ветеринарно-санитарните изисквания
към животните, предназначени за клане, и при
производството и предлагането на пазара на
прясно месо.
(2) Следкланичният преглед на пернат ди-
веч се провежда съгласно изискванията по
чл. 46—48 на Наредба № 15 от 2002 г. за ветери-
нарно-санитарните изисквания към птиците,
предназначени за клане, и при производството
и предлагането на пазара на прясно птиче месо.
Раздел II
Ветеринарно-санитарни изисквания при пред-
лагането на пазара на месо от дивеч, отглеж-
дан във ферми
Чл. 17. (1) Клането на дивеч, отглеждан във
ферми, може да се извършва във фермата:
1. когато дивечът не може да се транспорти-
ра до кланицата;
2. за да се избегне риск за този, който го
обработва;
3. когато не могат да бъдат спазени изисква-
нията за хуманно отношение към животните.
(2) Клането по ал. 1 се разрешава от държав-
ния ветеринарен лекар, при условие че:
1. собственикът е поискал разрешение за
клането;
2. държавният ветеринарен лекар е инфор-
миран предварително за времето на клане;
3. фермата има събирателен пункт за дивеч,
където може да се извършва предкланичен
преглед на групата животни за клане;
4. фермата има подходящи помещения за
зашеметяване, клане, пробождане и обезкръ-
вяване на животните.
(3) Зашеметяването и умъртвяването на
животните се извършва в съответствие с изис-
кванията на приложение № 3 на Наредба № 27
от 1999 г. за намаляване до минимум страдания-
та на животните по време на клане. Органите
на ДВСК могат да разрешат застрелване само
в специални случаи.
(4) Закланите и обезкръвени животни се пос-
тавят в окачено състояние веднага след клане-
то и се транспортират при хигиенни условия до
одобрена кланица за прясно месо.
(5) Когато дивечът се коли във фермата и не
може да се транспортира до кланицата в рам-
ките на един час, той се превозва в контейнер
или превозно средство, в които се поддържа
температура между 0 и 4 °С. В този случай из-
кормването се извършва не по-късно от три часа
след зашеметяването.
Чл. 18. Механично обезкостеното месо може
да се използва само за производство на термич-
но преработени месни продукти.
Чл. 19. (1) Месо от диви сухоземни бозайни-
ци трябва да отговаря на изискванията по
чл. 43—46 и чл. 49, ал. 1, т. 1, букви “и”, “й”;
т. 2—9 от Наредба № 7 от 2002 г. за ветеринар-
но-санитарните изисквания към животните,
предназначени за клане, и при производството
и предлагането на пазара на прясно месо.