Държавен вестник, бр. 65, 2011 г., стр. 32

СТР.  32	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  65
Приложение № 8
към чл. 18, ал. 5 и чл. 19, ал. 4
МАРКИРАНЕ НА ОПОРНИТЕ ТОЧКИ И НЕ­
ЯСНО ОПРЕДЕЛЕНИТЕ ИМОТНИ ГРАНИЦИ 
НА ТЕРЕНА
І. Маркиране на опорните точки на терена.
1. Формата (фигура № 1) и размерите на 
маркировъчните знаци (таблица № 1) се опреде­
лят в зависимост от мащаба на аероснимките, 
като изображението им върху снимките не 
трябва да бъде по-малко от 0,15 мм, като за 
средни и дребни мащаби могат да се ползват 
и формулите:
28570
c
M
d =
(м), 
10000
Mñ
l =
(м), 
където l = c + e и d = b.
При използването на цифрова фотограмет-
рия размерът на марката върху изображение 
не трябва да бъде по-малък от 4 пиксела (да 
образуват квадрат от 2 × 2 пиксела). 
Фигура № 1
 
 
 
 
 
 
 
                        c          e 
        a 
 
 
                   d 
 
 
 
                       
                      d  
      
                           e 
 
                      e            
         
 
                          c    
                              
 
                  d 
 
 
 
                    b 
 
                           c 
                                    e 
                       
Таблица № 1
Мс
1 : 3000 1 : 4000 1 : 4500 1 : 5000 1 : 10000
а см
15
22
25
30
50
b см
15
18
20
22
45
c см
10
13
15
17
35
d см
10
13
15
17
35
е см
20
27
30
35
70
2. Цветът на марките и материалите, от които 
се изработват, да осигуряват добър контраст 
върху фотоизображението.
3. Отклонението на геометричния център 
на марката от стабилизираната под нея точка 
не трябва да бъде по-голямо от ± 2 cм. 
4. В зависимост от възможностите на терена 
се препоръчва и маркиране с две указателни 
ленти (перки), разположени под прав ъгъл или 
в съосие от двете страни спрямо марката.
ІІ. Маркиране на неясно определени имотни 
граници на терена. 
Препоръчва се граничните точки на неяс­
но очертани граници да се маркират преди 
аерозаснемането със специална маркировка 
(фигура № 2) и контраст. 
Маркировъчните знаци обикновено имат 
форма на квадрат с дължина на страната 
100000
3,8 Mñ
d =
 (м), 
където Мс е мащабното число на аеросним­
ките (таблица № 2). Знаците се центрират над 
съответните ситуационни точки с допустимо 
отклонение до ± 3 cм.
Фигура № 2
d
d
Таблица № 2
Мс
1 : 3000 1 : 4000 1 : 4500 1 : 5000 1 : 10 000 1 : 15 000
d см
25
33
37
42
83
125
Ако в техническото задание за аерозаснемане 
е предвидено използването на ГНСС техноло­
гията, изпълнителят осигурява необходимото 
оборудване.
ІІІ. Оформяне на данните за точки (опорни 
точки) на терена. 
1. Теренните данни за точките трябва да 
бъдат добре документирани, за да се осигури 
надеждно проследяване на процеса. 
2. Списъкът следва да се запази във вид на 
справочен регистър и да показва:
2.1. номер на точката (уникална за проекта);
2.2. координати X, Y, Z; 
2.3. източник (GPS; фотограметрично кар­
тиране, услуга, архив, геодезическо заснемане, 
топографска карта и т.н.); 
2.4. очаквано (или доказано) планиметрично 
качество на точка в метри (средна кв. грешка 
по положение);
2.5. очаквано (или доказано) височинно 
качество на точка в метри (средна кв. грешка 
по височина);
2.6. скица (кроки) и/или изображение, от­
говарящо на достатъчно увеличение;
2.7. фотоснимка от мястото на избраната 
теренна (опорна) точка.
3. Други бележки, включващи: 
3.1. допълнителна информация, която да 
посочва всички параметри на координатната 
система, в това число и на елипсоида;
3.2. всяка точка, която трябва да бъде марки­
рана в единна номерация за целия обект, като 
точките от държавната геодезическа мрежа не 
променят своя номер;
3.3. целият набор от данни, архивирани 
в графичен файл, трябва да са обозначени с 
точните си места и номера.
4. Точността на опорните точки, избрани на 
терена, зависи от изискванията за точността 
на крайния продукт или други изисквания, 
посочени в техническото задание.
c
c