Държавен вестник, бр. 28, 2004 г., стр. 122

С Т Р .  122
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  28
За да се избегне въздействието върху управляващи-
те контури, се препоръчва помпата за взимане на проби
да работи по време на целия процес на изпитване. При
еднофилтърния метод трябва да се използва една бай-
пас-система за преминаване на пробата през филтрите
за взимане на проби в желаните моменти. Смущенията
при включване по управляващите контури трябва да се
ограничават до минимум.
Описание—фиг. 14 и 15
—PSP: сонда за взимане на проби (фиг. 14 и 15)
Сондата за взимане на проби, показана на фигури-
те, представлява предната част на свързващия тръбоп-
ровод за частици РТТ.
Сондата:
—трябва да е монтирана срещу потока в точка,
където разреждащият въздух и отработилите газове
са добре смесени, т. е. на осовата линия на разрежда-
щия тунел DT (виж т. 1.2.1), приблизително на разс-
тояние 10 диаметъра на тунела по посока на потока
от точката, където отработилите газове постъпват в
разреждащия тунел;
—трябва да има минимален вътрешен диаметър
12 mm;
—може да е загрята чрез директно затопляне или
предварително подгряване на разреждащия въздух до
максимална температура на стената 325 К (52°С), при
условие че температурата на въздуха преди постъпва-
нето на отработилите газове в разреждащия тунел да не
надхвърля 325 К (52°С);
—може да бъде изолирана.
По избор от EGA
Или от PDP
Или от CFV
Или от GF U E L
От разреждащия тунел DT
Виж фиг. 4 – 13
Фиг. 14. Система за взимане на проби от частици
С помощта на помпата за взимане на проби Р се
взима проба от разредените отработили газове чрез сон-
дата за взимане на проби от частици и свързващия тръ-
бопровод за частици РТТ от разреждащия тунел DT на
система за разреждане на част или на целия поток. Про-
бата преминава през стойката(ите) за филтър FH, в който
(които) се съдържат филтрите за взимане на проби от
частици. Дебитът на пробата се регулира с дебитния
регулатор FC3. При използване на система за елект-
ронно балансиране на потока EFC (виж фиг. 13) деби-
тът на разредените отработили газове служи за управ-
ляващ сигнал за FC3.
BV по избор
От разреждащия тунел DT
Виж фиг. 13
отвеждане
Фиг. 15. Система за разреждане (само система за ця-
лостен поток)
Пробата от разредените отработили газове се пре-
нася от разреждащия тунел DT на системата за раз-
реждане на част или на целия поток през сондата за
взимане на проби от частици и свързващия тръбопро-
вод за частици РТТ, до вторичния разреждащ тунел
SDT, където се разрежда още веднъж. След това про-
бата преминава през стойката(ите) за филтър FH, ко-
ято (които) съдържа филтрите за взимане на проби от
частици. Обикновено дебитът на разреждащия въздух
е константен, докато дебитът от пробите се регулира
с дебитния регулатор FC3. Ако се използва система за
електронно балансиране на потока EFC (виж фиг. 13),
цялостният дебит на разредените отработили газове
служи за управляващ сигнал за FC3.
—РТТ: Свързващ тръбопровод за частици (фиг. 14
и 15)
Свързващият тръбопровод за частици трябва да не
е по-дълъг от 1020 mm и винаги, когато е възможно,
трябва да се избира по-малка негова дължина.
Размерите се отнасят:
—за частта от входа на сондата до стойката на фил-
търа при система за разреждане на част от потока с
частично взимане на проби и при система с единично
разреждане на целия поток,
—за частта от края на разреждащия тунел до стой-
ката на филтъра—при системи за разреждане на част
от потока с взимане на цялостна проба,
—за частта от входа на сондата до вторичния раз-
реждащ тунел—при двойно разреждаща система на це-
лия поток.
Свързващият тръбопровод:
—може да бъде загрят чрез директно загряване или
предварително подгряване на разреждащия въздух до
температура на стената 325 К (52°С);
—може да е изолиран.
—SDТ: вторичен разреждащ тунел (фиг. 15)
Вторичният разреждащ тунел трябва да има мини-
мален диаметър 75 mm и да е с такава дължина, че
двойно разредената проба да остава в него най-малко
0,25 секунди. Стойката на главния филтър FH не тряб-
ва да се намира на разстояние, по-голямо от 300 mm,
от изхода на SDT.
Вторичният разреждащ тунел:
—може да бъде загрят чрез директно загряване или
предварително подгряване на разреждащия въздух до
максимална температура на стената 325 К (52°С), при
условие че температурата на въздуха преди постъпва-
нето на отработилите газове в разреждащия тунел не
надхвърля 325 К (52°С);
—може да е изолиран.
—FH: стойка за филтър (фиг. 14 и 15)
За главния и следващите филтри може да се ползват
или един-единствен корпус, или отделни корпуси. Трябва
да са изпълнени изискванията на приложение № 3, раз-
дел III, т. 1.5.1.3.
Стойката(ите) за филтър: