Държавен вестник, бр. 55, 2010 г., стр. 48

СТР.  48	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  55
в) имунофлуоресцентно изследване – ди­
ректна и индиректна имунофлуоресценция – по 
преценка;
г) епикутанни тестувания – по преценка;
д) микологично изследване – микроскопия 
с КОН, културелно изследване – по преценка;
е) микробиологични изследвания – по пре­
ценка;
ж) фото „patch“ тест – по преценка;
з) лабораторни изследвания – по преценка.
6.7.2.2.2. Специфични дейности – извършват 
се след внимателно прецизиране и преценявайки 
необходимостта от всяка една:
а) първичен преглед с описание на анамнеза 
и локален статус; изготвяне на писмен индиви­
дуален лечебен план;
б) кожноалергични проби – епикутанни, ку­
танни и интрадермални; тестване със стандартна 
серия или с т.нар. целеви алергени;
в) консултация за имунизация при алергично 
болни деца;
г) орален провокационен тест с храни и ме­
дикаменти;
д) определяне на рестриктивна диета;
е) изследване и интерпретиране на общите и 
специфичните IgE;
ж) изследване и интерпретиране на имуногло­
булини IgG, IgA и IgM, хемолитичната активност 
на комплемента, фракциите на комплемента (С3, 
С4, С1-инх. и др.);
з) изследване и интерпретиране на еозино­
филия;
и) изследване и интерпретиране на цирку­
лиращи имунни комплекси, криоглобулини, 
ревматоиден фактор;
к) изследване и интерпретиране при опре­
делени показания на антинуклеарни антитела 
(ANA, anti-nDNA, anti-eDNA, Sm, RNP, Ro, La) и 
на ANCA, кардиолипинови антитела (от класове 
IgG, IgA и IgM);
л) изследване и интерпретиране на AST;
м) интерпретиране на серологични изследва­
ния за хелминти (токсокароза, токсоплазмоза, 
ехинококоза, трихинелоза).
6.7.2.2.3. Лечение:
6.7.2.2.3.1. Лечение на АД:
6.7.2.2.3.1.1. Елиминация на провокиращите 
фактори:
а) аероалергени;
б) хранителни алергени;
в) иританти;
6.7.2.2.3.1.2. Локално лечение:
а) емолиенти;
б) компреси с антисептични разтвори;
в) локални кортикостероиди – лосиони, кре­
мове, унгвенти; съобразява се видът на лезията, 
локализацията и силата на препарата;
г) калциневринови инхибитори – tacrolimus, 
pimecrolimus;
д) антибиотични кремове и унгвенти.
6.7.2.2.3.1.3. Системно лечение:
а) антихистамини; 
б) антибиотици; 
в) имуномодулатори, цитостатици и биоло­
гични средства;
г) кортикостероиди;
д) фототерапия – PUVA (системна и локална), 
UVB, UVA, UVA1;
6.7.2.2.3.2. Терапия на екземите:
6.7.2.2.3.2.1. Елиминиране на причиняващия 
фактор (при възможност);
6.7.2.2.3.2.2. Локално лечение върху засегна­
тите участъци:
а) локални кортикостероиди;
б) антимикробни препарати; 
в) емолиенти;
г) катрани;
д) урея;
е) антимикотици;
ж) измиващи средства, съдържащи активни 
лекарствени вещества;
6.7.2.2.3.2.3. Системно лечение:
а) кортикостероиди в острия стадий;
б) антибиотици при инфектирана екзема;
в) антихистамини;
г) психотропни агенти;
6.7.2.2.3.2.4. Фототерапия – PUVA (системна 
и локална), UVB, UVA;
6.7.2.2.3.2.5. Рентгенова терапия;
6.7.2.2.3.2.6. Криотерапия;
6.7.2.2.3.2.7. Високопланинско климатолечение.
6.8. Себореен дерматит (Dermatitis seborrhoica)
6.8.1. Класификация:
6.8.1.1. Себореен дерматит при деца:
а) горен тип;
б) долен тип;
в) erythrodermia desquamativa (Leiner);
6.8.1.2. Себореен дерматит при възрастни:
а) себореен дерматит на скалпа;
б) себореен дерматит на лицето;
в) себореен дерматит на трункуса;
г) еритродермия.
6.8.2. Стандартна процедура за поведение:
6.8.2.1. Действия на лекаря от АПМП:
6.8.2.1.1. При оплаквания от страна на болния 
лекарят от АПМП изпраща пациента за консул­
тация със специалист по кожни и венерически 
болести;
6.8.2.1.2. След прецизиране на диагнозата 
(диференциална диагноза с атопичен дерматит, 
псориазис, микоза) проследяването на пациента 
се осъществява от специалист по кожни и вене­
рически болести;
6.8.2.1.3. Лекарят от АПМП проследява 
адекватното провеждане на лечебните планове, 
назначени от специалиста, и провежда необхо­
димите параклинични изследвания, налагащи 
се при системна терапия.
6.8.2.2. Действия на специалиста по кожни и 
венерически болести:
6.8.2.2.1. Прецизира конкретната форма на 
себореен дерматит;
6.8.2.2.2. При необходимост извършва поре­
дица от конкретни диагностични процедури:
а) снема подробна анамнеза за провокиращи 
фактори (медикаменти, козметика);
б) назначава лабораторни изследвания при 
системна терапия на еритродермия.
6.8.2.2.3. Съвместно с болния изгражда ин­
дивидуален лечебен план;