Държавен вестник, бр. 97, 2006 г., стр. 98

С Т Р .  98
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  97
2.6.3. Инвестиционният посредник следва да
разполага с ясни критерии за видовете гаранти,
които признава при изчисляване размера на рис-
ково претеглените експозиции.
2.6.4. За признатите гаранти инвестиционният
посредник прилага правилата като тези за длъж-
ниците по т. 1.2.1—1.4.
2.6.5. Гаранцията следва да е неотменяема от
страна на гаранта, валидна до пълното удовлетво-
ряване на задължението (до размера на сумата и
съдържанието на гаранцията), изготвена в писме-
на форма и правно допустима в съответното зако-
нодателство, където са активите, предмет на га-
ранцията. Гаранции, съдържащи условия, съглас-
но които гарантът може да не бъде задължен да
изпълни нейните условия (условни гаранции),
могат да бъдат признати при условие, че са одоб-
рени от заместник-председателя. Инвестиционният
посредник следва да удостовери, че критериите за
определяне отразяват възможния ефект за промя-
на в редукцията на риска.
2.6.6. Инвестиционният посредник следва да
разполага с ясни критерии за промяна на рискови-
те категории, рейтинговите групи, оценките на
параметъра LGD, както и критерии за процеса на
разпределение на експозициите по категории или
групи в случай на приемливи закупени вземания и
такива на дребно, като тези критерии трябва да
отразяват влиянието на наличните гаранции за
изчисляване на размера на рисково- претеглените
експозиции. Тези критерии следва да отговарят на
минималните изисквания по т. 1.2.1—1.4.
2.6.7. Критериите трябва да бъдат реалистич-
ни, да вземат предвид способността и намерение-
то на гаранта да изпълни задължението си, веро-
ятния момент на плащането от гаранта, степента
на взаимозависимост между способността на га-
ранта за изпълнение на гаранцията със способност-
та на длъжника да изплати задължението си и
остатъчния риск от длъжника.
2.6.8. Минималните изисквания към гаранции-
те по този раздел се прилагат и при използване на
кредитни деривативи към едно лице. При несъот-
ветствие между базисното вземане и референтното
задължение по кредитен дериватив или задълже-
ние, използвано за определяне настъпването на
кредитно събитие, се прилагат изискванията по т. 26
от приложение № 6. Тези изисквания се прилагат и
за разпределяне на експозиции на дребно и прием-
ливи закупени вземания по категории или групи.
2.6.9. Критериите следва да отчитат структура-
та на плащанията по кредитния дериватив и да
оценяват нейното влияние върху размера и момен-
тите на възстановяване на суми и остатъчния риск.
Инвестиционният посредник следва да отчита раз-
мера на другите форми на остатъчен риск.
2.7. Минимални изисквания за закупени взе-
мания
2.7.1. Условията по сделката следва да гаран-
тират, че при всички предвидими обстоятелства
инвестиционният посредник е в състояние да кон-
тролира и да се разпорежда с всички парични пос-
тъпления по вземането. Когато длъжникът извър-
шва плащания към продавача или обслужващото
лице, инвестиционният посредник проверява ре-
довно дали тези плащания се прехвърлят изцяло
съгласно договорните условия. Обслужващо лице
е предприятие, което ежедневно управлява група
от закупени вземания или свързаните с тях кре-
дитни експозиции. Инвестиционният посредник
трябва да разполага с процедури, осигуряващи за-
щита на собствеността върху вземанията и парич-
ните постъпления при несъстоятелност или от
законови пречки, които могат съществено да въз-
препятстват кредитора при ликвидирането или
прехвърлянето на вземанията или при запазване
на контрола върху паричните постъпления.
2.7.2. Инвестиционният посредник трябва да
извършва наблюдение на качеството на закупени-
те вземания и финансовото състояние на продава-
ча и обслужващото лице, като:
—оценява зависимостта на качеството на заку-
пените вземания от финансовото състояние на
продавача и обслужващото лице и разполага с
вътрешни правила и процедури, осигуряващи под-
ходяща защита срещу непредвидени обстоятелст-
ва, включително определяне на вътрешен рисков
рейтинг за всеки продавач и обслужващо лице;
—разполага с ясни и ефективни правила и про-
цедури за избор на продавач и обслужващо лице;
инвестиционният посредник извършва периодичен
преглед на отчетите, изготвени от продавачите и
обслужващите лица, за установяване на измами,
оперативни слабости, кредитната политика на про-
давача и правилата за събиране на вземания на
обслужващото лице; констатациите от тези прег-
леди се документират;
—оценява характеристиките на групата от за-
купени вземания, в това число и на авансови таки-
ва, историята на просрочията към продавача, не-
обслужваните задължения и провизиите за тях, ус-
ловията на плащане и възможността за прихваща-
ния срещу насрещни вземания;
—разполага с ефективни правила и процедури
за наблюдение на концентрацията в общата екс-
позиция към отделен длъжник в групата и между
отделните групи закупени вземания;
—осигурява своевременно подробни данни за
падежната структура и разсейването на вземанията
в съответствие с критериите му за закупуване на
вземания, както и ефективни способи за наблюде-
ние и потвърждение на практиките на продавача за
придобиване на вземания и ефекта от разсейване.
2.7.3. Инвестиционният посредник трябва да раз-
полага със системи и процедури за ранно разпозна-
ване на влошаването на финансовото състояние на
продавача и качеството на закупените вземания,
насочени към възникващите проблеми. По-специ-
ално инвестиционният посредник трябва да изготви
ясни и ефективни правила, процедури и информаци-
онни системи за наблюдение на нарушенията на
договорните ограничения и ясни и ефективни поли-
тики и процедури за предприемане на правни дейс-
твия и уреждане на проблемни закупени вземания.
2.7.4. Инвестиционният посредник трябва да
разполага с ясни и ефективни правила и процедури
за контрол върху закупените вземания, кредити и
парични наличности. По-специално вътрешни пра-
вила трябва да определят всички съществени еле-
менти на програмите за закупуване на вземания,
включително размер на авансовите плащания към
продавача, приемливите обезпечения, изискуема-