Държавен вестник, бр. 97, 2006 г., стр. 125

Б Р О Й  97
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  125
2.2. Нетните годишни доходи по групи дейнос-
ти се умножават по съответните коефициенти от
табл. № 1 и се сумират за всяка година. Когато
полученият резултат за дадена година е отрица-
телна величина, той се заменя с нула.
2.3. Инвестиционните посредници разработ-
ват и приемат писмени политики и критерии за
разпределение на нетния годишен доход по от-
делните групи дейности. Критериите подлежат
на преглед и актуализация при въвеждането на
нови или промяна на вече съществуващи дейнос-
ти и рискове.
2.4. Разпределяне на дейностите по отделни гру-
пи се извършва при спазване на следните критерии:
2.4.1. всички дейности се разпределят в съот-
ветните групи изчерпателно и без повторения;
2.4.2. дейностите, които не могат да бъдат раз-
пределени в дадена група, но които са спомага-
телни към друга дейност, се разпределят към гру-
пата на дейността, която подпомагат; когато по-
вече от една дейност се обслужва от една спома-
гателна дейност, се използва обективен крите-
рий за разпределяне;
2.4.3. ако дейността не може да бъде разпреде-
лена в някоя група, тогава тя се отнася към група-
та с най-високо капиталово изискване; същият
метод се прилага за всяка свързана с нея спомага-
телна дейност;
2.4.4. инвестиционният посредник използва
вътрешни модели за разпределение на нетния го-
дишен доход между групите дейности; разходите,
извършени в една група дейност, които се отнасят
към друга група, могат да бъдат преразпределени
към втората група чрез използване на начин, осно-
ван на вътрешно прехвърляне на разходи между
двете групи дейности;
2.4.5. разпределянето на дейностите по отделни
групи за изчисляване на капиталово изискване за
операционен риск трябва да е съвместимо с катего-
риите, използвани за кредитен и пазарен риск;
2.4.6. управителният орган е отговорен за поли-
тиката по разпределение на дейностите по отдел-
ни групи;
2.4.7. процесът по разпределение на дейността
на инвестиционния посредник по отделни групи е
обект на независим преглед и контрол.
2.5. Инвестиционният посредник отговаря на
изисквания по чл. 142, ал. 2 и чл. 95, ал. 8 за управ-
ление на риска при прилагането на стандартизи-
рания метод:
2.6. Инвестиционният посредник, прилагащ
стандартизирания метод, трябва да отговаря и на
следните допълнителни критерии:
2.6.1. да разполага с добре документирана сис-
тема за оценка и управление на операционния риск,
с ясно дефинирани отговорности за идентифици-
ране на експозициите към операционен риск, съх-
раняване на информацията, включително за пре-
търпени съществени загуби;
2.6.2. системата по 2.6.1 трябва да е обект на
периодичен и независим преглед и да е интегрира-
на в цялостния процес за управление на рисковете
на инвестиционния посредник; резултатите от сис-
темата са неразделна част от процеса по наблюде-
ние и контрол на профила на операционния риск;
2.6.3. да е въвел система за отчитане на опера-
ционния риск пред управителния орган и съответ-
ни процедури, позволяващи предприемане на под-
ходящи действия.
3. Усъвършенствани методи за измерване
Общи положения
С разрешение на заместник-председателя ин-
вестиционният посредник може да използва усъ-
вършенствани методи за изчисляване на капита-
ловите си изисквания за операционен риск след
оценка на адекватността на прилагания метод,
нивото на сложност на операциите и процедурите
му и равнището на операционния риск.
Заместник-председателят дава разрешение по
предходното изречение, когато са:
а) спазени минималните общи изисквания, по-
сочени в т. 2.5;
б) изпълнени качествените и количествените
критерии по т. 3.1—3.2.1;
3.1. Качествени критерии
Системата за управление на операционния риск
в инвестиционния посредник трябва да отговаря
на следните качествени критерии:
3.1.1. вътрешната система за измерване на опе-
рационен риск е неразделна част от ежедневния
процес за управление на риска в инвестиционния
посредник;
3.1.2. в инвестиционния посредник е създаде-
но независимо звено по управление на операци-
онния риск;
3.1.3. отчетността за експозициите и загубите
от операционен риск се изготвя на всяко тримесе-
чие; инвестиционният посредник разработва про-
цедури за предприемане на подходящи коректив-
ни действия;
3.1.4. системата за управление на риска е над-
лежно документирана; инвестиционният посред-
ник осигурява спазването на нормативната уред-
ба и политиката при третиране на несъответст-
вие с нея;
3.1.5. процесът по управление на операционния
риск и системите за измерването му са обект на
периодични прегледи от вътрешни и/или външни
одитори;
3.1.6. одобряването на системата за измерване
на операционния риск от заместник-председателя
включва следните елементи:
—потвърждаване, че процесът по вътрешно
одобряване работи по подходящ начин;
—потвърждаване, че информационните пото-
ци и процесите, свързани със системата за измер-
ване на риска, са прозрачни и достъпни.
3.2. Количествени критерии
3.2.1. Изчисляване на капиталовото изискване
за операционен риск:
а) Инвестиционният посредник изчислява ка-
питаловото изискване за операционен риск, като
включва очакваната и неочакваната загуба (при
форсмажорни обстоятелства), освен ако удостове-
ри, че очакваната загуба е обхваната от приетите
вътрешни политики. Капиталовото изискване се
изчислява въз основа на 99,9-процентов доверите-
лен интервал за загуби от операционен риск в рам-
ките на едногодишен период.