Държавен вестник, бр. 26, 2000 г., стр. 28

С Т Р .  2 8
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й 26
3. Консулската поща не подлежи нито на
отваряне, нито на задържане. Обаче, ако ком-
петентните органи на приемащата държава имат
сериозни основания да предполагат, че пощата
съдържа нещо друго освен кореспонденцията,
документите или предметите, посочени в т. 4 на
този член, те могат да поискат пощата да бъде
отворена в тяхно присъствие от упълномощен
представител на изпращащата държава. Ако
органите на изпращащата държава откажат да
изпълнят това искане, пощата се връща в мяс-
тото на изпращането.
4. Всички пакети, съставляващи консулска
поща, трябва да имат видими външни знаци,
посочващи техния характер, и могат да съдър-
жат само официална кореспонденция и доку-
менти или предмети, предназначени изключи-
телно за официално ползване.
5. Консулският куриер трябва да бъде снаб-
ден с официален документ, в който се посочват
неговият статут и броят на пакетите, съдържа-
щи консулската поща. Консулският куриер, с
изключение на случаите, когато е взето съгла-
сието на приемащата държава, не може да бъде
нито гражданин на приемащата държава, нито,
ако той е гражданин на изпращащата държава,
да бъде лице с постоянно местожителство в
приемащата държава. При изпълнение на сво-
ите функции консулският куриер се намира под
закрилата на приемащата държава и се ползва
от лична неприкосновеност и не може да бъде
арестуван или задържан.
6. Консулската поща може да бъде поверена
на капитана на кораб или на командира на въз-
духоплавателно средство на изпращащата дър-
жава, което трябва да пристигне в разрешен
входен пункт. Този капитан или командир е
длъжен да носи официален документ, посочващ
броя на пакетите, съставляващи консулската
поща, но той не се смята за консулски куриер.
Член на консулството може да получи консул-
ската поща непосредствено и безпрепятствено
от капитана на кораба или командира на възду-
хоплавателното средство и да предаде такава
поща по същия начин съгласно разпоредбите
на приемащата държава.
Член 36
1. Консулското длъжностно лице и члено-
вете на неговото семейство се ползват с лич-
на неприкосновеност. Те не могат да бъдат
арестувани, нито задържани или подлагани
на каквото и да е ограничаване на личната им
свобода.
2. Приемащата държава е длъжна да се от-
нася към консулските длъжностни лица с дъл-
жимото уважение и да предприема всички не-
обходими мерки за предотвратяване на какви-
то и да са посегателства на тяхната лична сво-
бода и достойнство.
Член 37
1. Консулското длъжностно лице и членове-
те на неговото семейство се ползват с имунитет
от наказателна, гражданска и административ-
на юрисдикция на приемащата държава.
2. Консулският служител и членът на обс-
лужващия персонал се ползват с имунитет от
наказателната, гражданската и административ-
ната юрисдикция на приемащата държава само
по отношение на действия, извършени от тях в
рамките на служебните им задължения.
3. Разпоредбите на т. 1 и 2 на този член не се
прилагат по отношение на граждански иск:
а) произтичащ от договор, сключен от член
на консулството, по който той не е поел изрич-
но или подразбиращо се задължение като пред-
ставител на изпращащата държава;
б) по иск от трето лице за вреда, причинена
в приемащата държава от каквото и да е пре-
возно средство.
Член 38
1. Изпращащата държава може да се откаже
по отношение на член на консулството от при-
вилегиите и имунитетите, предвидени в чл. 36,
37 и 39 на тази конвенция.
2. С изключение на случая, предвиден в т. 3 на
този член, отказът винаги трябва да бъде изри-
чен и за него изпращащата държава съобщава на
приемащата държава само в писмена форма.
3. Завеждането на дело от член на консулс-
твото, когато той би могъл да се възползва от
имунитет от юрисдикция съгласно чл. 37 на
тази конвенция, го лишава от правото да се
позовава на такъв имунитет по отношение на
който и да е насрещен иск, непосредствено свър-
зан с основния иск.
4. Отказът от имунитет от юрисдикция по
гражданско или административно дело не оз-
начава отказ от имунитет по отношение на из-
пълнението на съдебно решение, за което се
изисква отделен отказ.
Член 39
1. Член на консулството може да бъде при-
зован като свидетел по съдебни или админист-
ративни дела. Ако консулско длъжностно лице
откаже да даде свидетелски показания, спрямо
него не може да бъде приложена никаква при-
нудителна мярка или друга санкция.
2. Консулски служител и член на обслужва-
щия персонал не могат да откажат да дават
показания, с изключение на случаите, посоче-
ни в т. 4 на този член.
3. Органът, изискващ показания от член на
консулството, не трябва да възпрепятства това
лице при изпълнение на неговата служебна
дейност. Той може да вземе неговите показа-
ния в консулството, в жилището на това лице
или да го приеме в писмен вид.