Държавен вестник, бр. 54, 2024 г., стр. 3

БРОЙ  54	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  3  
две гласувания на законопроект в рамките 
на едно заседание следва да бъде допускано 
само по изключение (чл. 88, ал. 1, изр. 2 
от Конституцията) и да не „нарушава дру­
ги конституционни ценности, принципи и 
правила“. Счита, че са нарушени конститу­
ционните принципи на правовата държава 
(чл. 4, ал. 1), на политическия плурализъм 
(чл. 11, ал. 1) и на парламентарната форма на 
държавно управ­ление (чл. 1, ал. 1), както и 
правилото на чл. 77, ал. 2 от Правилника за 
организацията и дейността на Народното съб­
рание (ПОДНС), съгласно което Народното 
събрание може да реши по изключение двете 
гласувания да се проведат в едно заседание, 
но само ако по време на обсъждането не са 
направени предложения за изменение или 
допълнение на законопроекта.
В подкрепа на тезата си за противокон­
ституционност вносителят се позовава и на 
относимите според него актове на Конститу­
ционния съд – Решение № 5/2015 г. по к. д. 
№ 4/2015 г., Решение № 8/2010 г. по к. д. 
№ 2/2010  г., Решение № 6/2007 г. по к. д. 
№ 3/2007 г., Решение № 1/2011 г. по к. д. 
№ 22/2010 г. и Решение № 14/2001 г. по к. д. 
№ 7/2001 г.
С определение от 12 март 2024 г. Консти­
туционният съд е допуснал искането за раз­
глеждане по същество. 
В изпълнение на предоставената им въз­
можност писмено становище са представили 
Министерският съвет, министърът на външ­
ните работи и министърът на правосъдието. 
Останалите конституирани заинтересувани 
институции и поканени организации и спе­
циалисти от науката и практиката не са 
депозирали писмени становища и мнения 
по делото. 
Министерският съвет поддържа, че „во­
лята на страните при сключването на спо­
разумението е изразена в него и послед­
ващо едностранно изменение на същото 
противоречи на фундамента на споразуме­
нието – правна връзка между две страни, 
изразяваща съвпадащата им воля“. Счита, 
че „между първото и второто четене на за­
кона за ратификация не могат да се правят 
промени в самото споразумение, подлежащо 
на ратификация“, защото „вече сключеното 
споразумение може да се изменя само по реда 
на неговото сключване, т.е. с ново решение на 
Министерския съвет“. Министерският съвет 
не споделя твърдението на вносителите, че 
„народните представители са били лишени 
от възможност­та да правят предложения по 
същество за изменения и допълнения в оспо­
рения законопроект“. Обръща внимание, че 
„от стенографския протокол от заседанието 
на 13 декември 2023 г. е видно, че преди вто­
рото гласуване на оспорения законопроект 
председателстващият Народното събрание е 
дал възможност на народните представители 
за изказвания и предложения по проекта, 
като такива не са постъпили“. Застъпва те­
зата, че „въпросът дали по изключение двете 
гласувания могат да се извършат в едно засе­
дание е предоставен на свободната преценка 
на народните представители“. В подкрепа 
на своето становище Министерският съвет 
се позовава и на относимите според него 
актове на Конституционния съд – Решение 
№ 9/1999 г. по к. д. № 8/1999 г. и Решение 
№ 5/2015 г. по к. д. № 4/2015 г.
Министърът на външните работи намира 
искането за неоснователно, като се позовава 
на приетото в Решение № 9/1999 г. по к. д. 
№ 8/1999 г., че „по изключение Народното 
събрание може да реши двете гласувания 
да се извършат в едно заседание. Въпросът 
е поставен изключително на преценката на 
Народното събрание. По правилността на 
съображенията, по които народните пред­
ставители са решили да се възползват от 
предвидената в Конституцията възможност 
да се отстъпи от основното правило за гла­
суване на законите в две отделни заседа­
ния, Конституционният съд не може да се 
произнася“; както и на Решение № 5/2015 г. 
по к. д. № 4/2015 г., в което се приема, че 
изискването за провеждане на двете гласу­
вания в отделни заседания важи и за рати­
фикационните закони, но предложенията 
за промени и допълване могат да засягат 
съдържанието на проектозакона, а не на 
ратифицирания акт. 
Министърът на правосъдието счита, че в 
правомощията на Народното събрание е да 
ратифицира или откаже ратификацията на 
сключен международен договор и процеду­
рата по приемането на ратификационния 
закон служи за провеждане на обсъжданията 
при осъществяването на това правомощие. 
Народното събрание може да реши двете 
гласувания да се извършат в едно заседание. 
Кога ще бъде взето процедурното решение 
по предложение за провеждането на гласу­
ванията в едно заседание (преди или след 
първото гласуване) и какво ще е неговото 
съдържание, зависи от времето на направе­
ните предложения и свободната преценка 
на народните представители.
Конституционният съд, като обсъди до­
водите в искането, постъпилите становища 
и относимата правна уредба, за да се про­
изнесе, съобрази следното: