Държавен вестник, бр. 69, 2006 г., стр. 52

С Т Р .  52
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  69
нето на документите са в тежест на страната,
която се позовава на този факт. Последващите
рекламации, които имат същия предмет, не
преустановяват давността.
§ 4. Искът с изтекла давност не може повече
да бъде предявен дори под формата на обратен
иск или на възражение за недопустимост.
§ 5. Извън това преустановяването и пре-
кратяването на давността се регламентират от
националното право.
Р а з д е л  V
ВЗАИМООТНОШЕНИЯ МЕЖДУ
ПРЕВОЗВАЧИТЕ
Член 49
Разплащане
§ 1. Всеки превозвач, който е събрал било
при тръгването, било при пристигането раз-
носките или други вземания, произтичащи от
договора за превоз, или който би трябвало да
събере тези разноски или други вземания, е
длъжен да изплати на заинтересованите пре-
возвачи частта, която им се полага. Условията
на плащане се определят със споразумение
между превозвачите.
§ 2. Член 12 се прилага също за взаимоотно-
шенията между последователни превозвачи.
Член 50
Право на обратен иск
§ 1. Превозвачът, платил обезщетение по
силата на настоящите Единни правила, има пра-
во на обратен иск срещу превозвачите, участва-
ли в превоза, съгласно следните разпоредби:
а) превозвачът, причинил вредата, е единст-
вено отговорен за нея;
b) когато вредата е причинена от няколко
превозвачи, всеки от тях отговаря за причине-
ната от него вреда; ако разграничението е не-
възможно, обезщетението се разпределя меж-
ду тях в съответствие с буква с);
с) ако не може да бъде доказано кой от пре-
возвачите е причинил вредата, обезщетението
се разпределя между всички превозвачи, участ-
вали в превоза, с изключение на онези, които
докажат, че вредата не е била причинена от тях;
разпределението е пропорционално на частта
от превозната цена, която се полага на всеки от
превозвачите.
§ 2. При несъстоятелност на един от тези
превозвачи тежащата му и неплатена от него
част се разпределя между всички други превоз-
вачи, участвали в превоза, пропорционално на
частта от превозната цена, която се полага на
всеки от тях.
Член 51
Процедура при обратни искове
§ 1. Основателността на плащането, извър-
шено от превозвача, който предявява обратен
иск в съответствие с член 50, не може да бъде
оспорвана от превозвача, срещу когото е предя-
вен обратният иск, когато обезщетението е
определено по съдебен ред и когато този после-
ден превозвач, надлежно призован, е можел да
встъпи в процеса. Съдът, сезиран по главния
иск, определя сроковете, дадени за връчване на
призовката и за встъпване в процеса.
§ 2. Превозвачът, който упражнява правото
си на обратен иск, трябва да изложи пред една
и съща инстанция исковата си молба срещу
всички превозвачи, с които не е постигнал спо-
разумение, под страх да изгуби правото си на
обратен иск срещу онези, които не е призовал.
§ 3. Съдът трябва да се произнесе с едно и
също решение по всички обратни искове, по
които е сезиран.
§ 4. Превозвачът, който иска да предяви
правото си на обратен иск, може да сезира
правораздавателните органи на държавата, на
чиято територия се намира седалището на един
от превозвачите, участвали в превоза, или него-
вият филиал, или агенцията, сключила догово-
ра за превоз.
§ 5. Когато искът трябва да бъде предявен
срещу няколко правозвачи, превозвачът, който
упражнява правото на обратен иск, може да
избере между правораздавателните органи,
компетентни по смисъла на § 4, съда, пред кой-
то да подаде обратния си иск.
§ 6. Обратни искове не могат да бъдат пода-
вани пред инстанцията, която разглежда иска
за обезщетение, предявен от правоимащия по
договора за превоз.
Член 52
Споразумения относно обратните искове
Превозвачите са свободни да договорят по-
между си разпоредби, които се отклоняват от
членове 49 и 50.
ПРАВИЛНИК ЗА МЕЖДУНАРОДЕН ЖЕЛЕ-
ЗОПЪТЕН ПРЕВОЗ НА ОПАСНИ ТОВАРИ
(RID—ПРИТУРКА С КЪМ КОНВЕНЦИЯТА)
Член 1
Обсег на действие
§ 1. Настоящият Правилник се прилага:
а) при международните железопътни прево-
зи на опасни товари на територията на държа-
вите членки,
b) при превозите в допълнение към железо-
пътен превоз, за които са приложими Единни-
те правила CIM, освен ако е предвидено друго
в международните разпоредби, регламентира-
щи превозите с друг вид транспорт,
както и при дейностите, посочени в Прило-
жението към настоящия Правилник.
§ 2. Опасните товари, чийто превоз Прило-
жението изключва, не трябва да бъдат обект на
международен превоз.