Държавен вестник, бр. 40, 2017 г., стр. 23

БРОЙ  40	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  23  
Мотивите, съответно докладът, изготвени от 
вносителя – министъра на здравеопазването, за 
отмяна на Наредба за медицинската експертиза 
на работоспособността от 2005 г. и приемане 
на Наредба за медицинската експертиза не 
са били публикувани съгласно изискването 
на чл. 26, ал. 2 ЗНА. Докладът, представен в 
Министерския съвет с писмо от 12.04.2010 г., 
не е обоснован в съответствие с изискванията 
за съдържание по чл. 28, ал. 2 ЗНА. В обем 
от две страници са изложени формални цели 
и кратко описание на съдържанието на акта. 
Причините, наложили отмяната на действа-
щата наредба и приемането на нова, не са 
ясни. Упоменати са изменения в Закона за 
здравето, без да са конкретизирани съответ-
ните разпоредби и времето на приемането им. 
В частност оспорените по настоящото дело 
текстове не са подкрепени от мотиви, нала-
гащи възприетата нормативна регулация. По 
отношение на финансовите и други средства, 
необходими за прилагането на новата уред-
ба, както и относно очакваните резултати от 
прилагането, включително финансовите, ако 
има такива, липсват мотиви. Не са засегнати 
въпросите относно финансирането на ТЕЛК 
и НЕЛК за осигуряване на функционирането 
им в адекватни срокове при осъществяване 
на медицинската експертиза на трайната не-
работоспособност. Не е направен анализ за 
съответствие с правото на Европейския съюз. 
По отношение на измененията, обнарод-
вани в ДВ, бр. 55 от 2014 г., се установява, 
че докладът на министъра е относно: проект 
на Постановление на Министерския съвет за 
изменение и допълнение на Правилника за 
устройството и организацията на работа на 
органите на медицинската експертиза и на 
регионалните картотеки на медицинските 
експертизи, приет с Постановление № 83 на 
Министерския съвет от 2010 г. (ДВ, бр. 34 от 
2010 г.). Единствените мотиви относно Наред-
бата за медицинската експертиза, приета със 
заключителните разпоредби на ПМС № 87 от 
2010 г., се изразяват в отбелязване, че имат 
правно-технически характер и че двата нор-
мативни акта се привеждат в съответствие с 
промените в Закона за здравето, свързани с 
премахване на Детските експертни лекарски 
комисии. Отбелязано е, че проектът не е 
свързан с европейското право, поради което 
не се налага изготвяне на справка за съответ-
ствие с него. Не се очаква пряко или косвено 
въздействие върху държавния бюджет. 
Разпоредбата на чл. 77 АПК задължава 
компетентният орган да издаде норматив-
ния административен акт, след като обсъди 
проекта заедно с представените становища, 
предложения и възражения. 
В представения протокол № 15 от заседание 
на МС на 21.04.2010 г., с който е приет про-
ектът на постановлението, липсват данни за 
проведено обсъждане заедно с представените 
становища, предложения и възражения. Не 
са разгледани възраженията на МВР в ста-
новището му рег. № І-35083 от 28.12.2009 г. 
относно предвидените проценти, определящи 
загубата на работоспособността при някои 
заболявания; не е обсъдено становището на 
МВнР изх. № 04-08-178 от 4.01.2010 г., че не 
е необходимо да се приема нов нормативен 
акт; не са обсъдени предложенията на НОИ, 
изложени в становище изх. № 04-03-11/12 от 
22.12.2009 г., както и тези на Националния 
съвет за интеграция на хората с увреждания 
относно обжалването на актовете, и др. 
Подобни са обстоятелствата и при приема-
не измененията на НМЕ, обнародвани в ДВ, 
бр. 55 от 2014 г. Видно от т. 39 на протокол 
№ 25 от заседание на 25.06.2014 г., приетият 
проект за постановление е за изменение на 
Правилника за устройството и организаци-
ята на работа на органите на медицинската 
експертиза и на регионалните картотеки на 
медицинските експертизи. Постъпилите възра-
жения от Психиатрична ТЕЛК – София-град, 
с рег. № 98-320 от 11.06.2014 г., подробните 
възражения на КНСБ в протокол № 10 от 
29.04.2014 г., становището на Конфедерацията 
на независимите синдикати, отрицателното 
становище на БТПТ № 507 от 29.04.2014 г. 
относно намаленията на разходите и др. не 
са били подложени на обсъждане. 
С оглед на гореустановените фактически 
обстоятелства съдът намира, че норматив-
ният акт и измененията му са издадени в 
нарушение на процесуалните изисквания, 
които се преценяват като съществени с оглед 
спецификата на обществените отношения, 
регламентирани с оспорените разпоредби на 
чл. 69, ал. 1 НМЕ, част осма, раздел ІХ, т. 1 
от приложение № 1 към чл. 63, ал. 1 и при-
ложение № 2 към чл. 63, ал. 3 НМЕ. 
Оспорената разпоредба на чл. 69, ал. 1 
НМЕ е със следния текст (изм. – ДВ, бр. 55 
от 2014 г.): Срокът на инвалидността е от една 
до 3 години в зависимост от характера на ув-
реждането, динамиката на неговото развитие 
и възможностите за възстановяване. 
Пълната липса на мотиви (доклад) и на 
проведено обсъждане относно лимитирането 
на сроковете на инвалидизиране в рамките от 
една до три години предпоставят частичното 
несъответствие на разпоредбата с чл. 101а, 
ал. 1 от Закона за здравето. 
Законовото правило е, че срокът на ре-
шението за степента на трайно намалена 
работоспособност се определя в зависимост 
от характера на увреждането, динамиката на 
неговото развитие и възможностите за възста-
новяване на работоспособността. С ал. 1 на 
чл. 69 НМЕ немотивирано са въведени сро-
кове за инвалидизиране, вариращи в краткия 
диапазон от една от три години. Ако увреж-
дането е окончателно, т.е. лицето не може да 
се излекува от заболяването или състоянието