Държавен вестник, бр. 35, 2006 г., стр. 32

С Т Р .  32
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  35
1. най-малко 500 h теоретично обучение и
най-малко 400 h практическо обучение, обхва-
щащи областите, определени в чл. 47, ал. 1;
2. допълнително обучение, каквото се изис-
ква за официалните помощници, за да могат
компетентно да изпълняват задълженията си.
(3) Практическото обучение по ал. 2, т. 1 се
провежда в кланици и транжорни, в животно-
въдни обекти и други предприятия под надзора
на официални ветеринарни лекари.
(4) Обучението и изпитите се отнасят за
червено месо и месо от домашни птици.
(5) Лицата, получили обучение за една от
категориите по ал. 4 и издържали изпита, пре-
минават само през съкратен курс на обучение,
за да издържат изпита за другата категория.
(6) Обучението и изпитът могат да включ-
ват и теми за отстрелян дивеч, дивеч и зайце-
видни, отглеждани във ферми.
Чл. 47. (1) Обучението за официален помощ-
ник включва изпит, който потвърждава знани-
ята по следните теми:
1. теоретична част—за животновъдните
обекти:
а) запознаване с организацията на производ-
ството в животновъдните обекти, методи на
производство и международна търговия;
б) добри фермерски практики;
в) основни знания за заболяванията и техни-
те причинители;
г) наблюдение за откриване на заболявания,
използване на ВМП и ваксини, анализи за оста-
тъчните вещества;
д) ветеринарно-санитарна експертиза и
здравна инспекция;
е) хуманното отношение към животните в
животновъдния обект и по време на транспор-
тиране,
ж) екологични изисквания—в сгради, живот-
новъдни обекти и общи;
з) приложими законови и подзаконови ак-
тове и административни разпоредби;
и) защита на потребителите и управление на
качеството;
2. практическа част:
а) посещения в животновъдни обекти от
различен тип и използващи различни методи
за отглеждане на животните;
б) посещения в производствени предприятия;
в) наблюдение на натоварване и разтоварва-
не на животни;
г) лабораторни демонстрации;
д) ветеринарни проверки;
е) документация;
3. теоретична част—за кланици и предприя-
тия за разфасовка на месо:
а) запознаване с организацията на месната
промишленост, методи на производство, меж-
дународна търговия и технологии за клане и
разфасовка;
б) основи на хигиената и добрите производ-
ствени и хигиенни практики и по-специално
хигиена на сектора, хигиена при клане, разфа-
совка и съхраняване, хигиена на работа;
в) система НАССР и одити на процедурите,
базирани на системата НАССР;
г) хуманното отношение към животните
при разтоварване след транспортиране и в кла-
ницата;
д) основи на анатомията и физиологията на
закланите животни;
е) основи на патологията на закланите жи-
вотни;
ж) основи на патологичната анатомия на
закланите животни;
з) необходими знания за трансмисивните
спонгоформни енцефалопатии и други важни
зоонози и техните причинители;
и) знания за методите и процедурите за кла-
не, инспекция, обработване, опаковане, паке-
тиране и транспортиране на прясното месо;
й) основи на микробиологията;
к) предкланичен преглед;
л) изследване за трихинелоза;
м) следкланичен преглед;
н) административни задачи;
о) знания за приложимите законови и подза-
конови актове и административните разпоредби;
п) процедура за вземане на проби;
р) измами;
4. практическа част:
а) идентификация на животните;
б) проверки за определяне възрастта на
животните;
в) инспекция и оценка на закланите животни;
г) следкланичен преглед;
д) изследване за трихинелоза;
е) идентификация на животинските видо-
ве чрез изследване на типични части на жи-
вотното;
ж) идентифициране и коментари за частите
от заклани животни, в които са настъпили из-
менения;
з) ветеринарно-санитарен и хигиенен конт-
рол, включително и одит на добрите производ-
ствени и хигиенни практики и процедурите, ба-
зирани на анализ на риска и критичните конт-
ролни точки;
и) записване на резултатите от предкланич-
ния преглед;
й) вземане на проби;
к) проследяемост на месото;
л) документация.
(2) Официалните помощници поддържат
знанията си на съвременно ниво и следят най-
новите развития на науката. При възможност
те ежегодно усъвършенстват образованието си.
(3) Лицата, които вече са назначени като офи-
циални помощници, трябва да притежават необ-
ходимите знания по дисциплините, посочени в
чл. 47, ал. 1. При необходимост те придобиват
тези знания чрез продължаване на образовани-
ето си, като НВМС осигурява условия за това.
(4) Когато официалните помощници извър-
шват само вземане на проби и изследване за
трихинелоза, те преминават само обучение по
тези въпроси.