Държавен вестник, бр. 86, 2004 г., стр. 38

С Т Р .  38
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  86
рията на производствените и складовите зони
могат да се предвиждат улици със специализи-
ран режим на товарно движение. Функционал-
ните, транспортните и техническите характе-
ристики и класовете на тези улици се определят
с общия устройствен план.
Раздел II
Обществен транспорт за превоз на пътници
Чл. 17. (1) Мрежата на обществения транс-
порт за превоз на пътници се проектира в съот-
ветствие със структурата на урбанизираната
територия и с първостепенната улична мрежа.
С плана на комуникационно-транспортната
система се осигурява възможност за поетапно-
то въвеждане в експлоатация на мрежата на
редовните линии на обществения транспорт за
превоз на пътници, като пътническият транс-
порт поема основната част от пътническите
потоци за осигуряване на икономия на време,
удобство при пътуването, безопасност на дви-
жението и икономична експлоатация.
(2) В много големите, големите и средните
градове могат да се предвиждат при доказана
необходимост и повече от една едновременно
действащи системи обществен транспорт за
превоз на пътници (метрополитен, трамвай,
тролейбус, автобус). Новата система общест-
вен транспорт (например трамвай или тро-
лейбус) се въвежда въз основа на технико-ико-
номическа обосновка, като се сравняват ня-
колко варианта на комплексната транспорт-
на система.
(3) Мрежата на обществения транспорт за
превоз на пътници и местата на спирките му се
проектират така, че пешеходният подход от
жилищните сгради и от работните места до
спирките да не надвишава 400 m. В жилищните
зони с нискоетажно застрояване това разстоя-
ние може да бъде увеличено до 500 m.
Чл. 18. Когато се предвижда метрополитен
или скоростен (подземен или надземен) трам-
вай, се извършват подробни проучвания. Към
проучванията се разработва и цялостна схема
за мрежата, включваща всички видове транс-
порт, като се изисква автобусните и тролейбус-
ните трасета да довеждат пътническите потоци
в близост до релсовите трасета на метрополи-
тена или скоростния трамвай.
Чл. 19. В средните и малките градове общес-
твеният транспорт за превоз на пътници е авто-
бусен. В зависимост от конкретните условия и
след извършване на съответни проучвания и
технико-икономическа обосновка превозът на
пътници в тези градове може да се осъществява
и с тролейбусен транспорт.
Чл. 20. (1) Местата на спирките на общест-
вения транспорт се определят в зависимост от
обектите, които най-често се посещават от път-
ниците. Разстоянията между спирките на ре-
довните автобусни, тролейбусни и трамвайни
маршрути са от 250 до 500 m.
(2) Спирките на експресните автобусни мар-
шрути се определят в местата на прекачване
(смяна на маршрутите) и на най-натоварените
спирки на редовните маршрути.
(3) Местата на станциите на метрополитена
и на спирките на скоростния трамвай се опре-
делят с устройствения план и инвестиционния
проект, като по правило разстоянията между
спирките на скоростния трамвай не трябва да
са по-големи от 800 m, а на метрополитена—не
по-големи от 1200 m.
Раздел III
Пешеходно движение
Чл. 21. (1) Организацията на пешеходното
движение е неразделна част от плана на кому-
никационно-транспортната система и е свърза-
на със структурата на урбанизираната терито-
рия, определена с общия устройствен план.
(2) В централните зони може да се обособя-
ват пешеходни зони, които свързват общест-
вените обекти, представляващи интерес за по-
сетителите.
(3) В зависимост от организацията на дви-
жението на пътните превозни средства пеше-
ходните зони могат да бъдат:
1. зони с пълна забрана на движението на
МПС; в този случай обслужването на търгов-
ските и други обекти се организира по подхо-
дящ начин извън пешеходната зона—странич-
но, подземно и други;
2. зони с ограничаване на достъпа на МПС
по време—предимно през деня и вечерта;
3. зони с ограничаване на достъпа на МПС
(по видове); в тези зони се допуска преминава-
нето на маршрути на обществения транспорт за
превоз на пътници и/или на единични специа-
лизирани превозни средства за обслужване на
търговските и други обекти, като и в двата слу-
чая скоростта на превозните средства не трябва
да превишава 40 km/h.
Чл. 22. (1) При проектирането на пешеход-
ните зони се спазват следните изисквания:
1. пешеходните зони не надвишават грани-
ците на пешеходната достъпност, т. е. най-голе-
мият размер на зоната е от 600 до 800 m;
2. достъпът до зоната на маршрутите на об-
ществения транспорт за превоз на пътници се
осигурява от няколко страни, като пешеходни-
ят достъп до спирките не надвишава 400 m;
3. в непосредствена близост до пешеход-
ната зона и на разстояние не по-голямо от
400 m от нея се осигуряват места за паркира-
не на леките автомобили на обитателите и
посетителите;
4. обектите в пешеходната зона се обслуж-
ват по подходящ начин—странично, подземно
или разделено по време (през нощта).
(2) Не се допуска пешеходни зони да пре-
сичат на едно ниво трасета на улици от пър-
востепенната улична мрежа I и II клас. До-