Държавен вестник, бр. 62, 2003 г., стр. 31

Б Р О Й  62
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  31
на Конвенцията на Съвета на Европа от 28 яну-
ари 1981 г. за защита на лицата по отношение на
автоматизираната обработка на лични данни и
на Препоръка R (87) 15 от 17 септември 1987 г.
на Комитета на министрите на Съвета на Евро-
па, целяща да регламентира използването на
личните данни в работата на полицията.
(3) По отношение на обработката на личните
данни, предоставени в изпълнение на това спо-
разумение, се прилагат следните разпоредби:
1. данните могат да бъдат използвани от
договарящата страна получател само за цели,
за които това споразумение предвижда предос-
тавянето на такива данни; използването на дан-
ни за други цели е възможно само след предва-
рително разрешение, дадено от договарящата
страна, която предоставя данните, и при спаз-
ване на законодателството на договарящата
страна получател;
2. данните могат да бъдат използвани само от
съдебните власти, службите или инстанциите,
които изпълняват задачи или функции в рамки-
те на целите, визирани в това споразумение, и
по-конкретно в чл. 2 и 3; страните си разменят
списъци на потребителите на тези данни;
3. договарящата страна, която предоставя
данните, е длъжна да следи за тяхната точност
и изчерпателност; тя е длъжна да следи и за
това данните да не бъдат съхранявани по-дълго
от необходимото време; ако тя констатира, било
по своя инициатива, било по повод молба на
засегнатото лице, че тези данни са неточни и не
е трябвало да бъдат предавани или предоставя-
ни, договарящата страна или договарящите
страни получател трябва незабавно да бъдат
информирани за това; последната се задължава
да коригира или да унищожи данните;
4. една договаряща страна не може да се
позовава на факта, че друга договаряща страна
є е предала неточни данни, за да се освободи от
отговорността, която носи в съответствие с
националното си право по отношение на още-
тено лице;
5. предаването и получаването на лични дан-
ни трябва да се регистрира; договарящите стра-
ни си разменят списъци на органите или служ-
бите, които имат разрешение да ползват регис-
трираните данни;
6. достъпът до данните се определя от наци-
оналното право на договарящата страна, към
която съответното лице е отправило запитва-
нето; договарящата страна, която не е източ-
ник на данните, няма право да съобщава ин-
формация относно тези данни без предварител-
ното съгласие на договарящата страна—източ-
ник на данните;
7. данните могат да бъдат използвани от
договарящата страна получател само за цели-
те, посочени от договарящата страна, която ги
предоставя, и в съответствие с условията, пос-
тавени от тази същата договаряща страна.
(4) По отношение на предоставянето на дан-
ни се прилагат следните разпоредби:
1. данните могат да се предоставят единст-
вено на полицейските и имиграционните орга-
ни и служби; съобщаването на данните на други
служби, които преследват същите цели като
горепосочените и които притежават същия
обект на дейност, се извършва само с предвари-
телното разрешение на договарящата страна,
която ги предоставя;
2. при запитване получаващата договаряща
страна уведомява договарящата страна, която
предоставя данните, за начина, по който ги е
използвала, и за резултатите, получени на база-
та на предоставените данни.
(5) Всяка договаряща страна определя кон-
тролен орган, натоварен при спазване на наци-
оналното право да упражнява на своя терито-
рия независим контрол по отношение на обра-
ботката на личните данни, извършвана на ба-
зата на това споразумение, и да проверява дали
тази обработка не представлява посегателст-
во върху правата на даденото лице. Тези кон-
тролни органи са компетентни както да ана-
лизират трудностите по прилагането, така и
да тълкуват това споразумение по отношение
обработката на личните данни. Тези контрол-
ни органи могат да се договарят да си сътруд-
ничат в рамките на своите функции, предвиде-
ни в това споразумение.
Член 12
Разпоредбите на това споразумение са при-
ложими и в случаите, когато лични данни се
предоставят чрез акредитирано длъжностно
лице за връзка, визирано в чл. 10.
Отказ от сътрудничество
Член 13
(1) Всяка от договарящите страни отказва
сътрудничество, когато се отнася до полити-
чески или военни престъпления или когато това
сътрудничество се явява в противоречие със
законовите разпоредби, които са в сила на ней-
на територия.
(2) Всяка от договарящите страни може да
откаже сътрудничеството или да го постави под
условие, когато става дума за престъпления,
свързани с политически или военни престъпле-
ния, или когато осъществяването на сътрудни-
чеството би могло да заплаши суверенитета,
сигурността, обществения ред или други основ-
ни интереси на държавата.
Други форми на сътрудничество
Член 14
(1) Договарящите страни се договарят да си
предоставят взаимно съдействие в областта на
професионалното обучение и техническата по-
мощ по проблемите, отнасящи се до полицейс-
ката дейност.
(2) Договарящите страни се споразумяват за
обмен на практически опит във всички облас-
ти, споменати в това споразумение.