Държавен вестник, бр. 65, 2000 г., стр. 32

С Т Р .  3 2
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й 65
Член 14
Трудностите, които могат да възникнат във
връзка с предаването на съдебни актове за връч-
ване, се уреждат по дипломатически път.
Член 15
Когато призовка или друг равностоен акт
е трябвало да бъде препратен в чужбина, за да
бъде връчен съгласно разпоредбите на тази
конвенция, и ответникът не се явява, съдебно
решение не трябва да се постановява, докато
не се установи, че:
а) актът е бил връчен в съответствие с начи-
ните, предвидени от законодателството на за-
молената държава за връчване на актове, със-
тавени в тази страна и предназначени за лица,
намиращи се на нейна територия; или че
b) актът действително е предаден на ответ-
ника или в дома му по друг начин, предвиден в
тази конвенция,
и че във всеки от тези случаи връчването или
предаването е било извършено своевременно, за
да може ответникът да организира защитата си.
Всяка договаряща държава има възможност
да заяви, че нейните съдии, независимо от раз-
поредбите на ал. 1, могат да постановят реше-
ние, въпреки че не е получено удостоверение,
потвърждаващо връчването или предаването,
ако са налице следните условия:
а) актът е бил предаден по един от начините,
предвидени в тази конвенция;
b) изминал е период от време, считан от съ-
дията за достатъчен във всеки конкретен слу-
чай, но не по-малък от шест месеца от датата на
изпращането на съдебния акт;
с) не е получено удостоверение, потвърждава-
що връчването, въпреки че са положени всички
необходими усилия за неговото получаване чрез
компетентните органи на замолената държава.
Независимо от разпоредбите на този член
съдията може при спешни случаи да разпореди
всякакви временни или обезпечителни мерки.
Член 16
Когато призовка или друг равностоен акт е
трябвало да бъде препратен в чужбина, за да
бъде връчен съгласно разпоредбите на тази
конвенция, и е било постановено решение сре-
щу ответник, който не се е явил, съдията има
право да освободи ответника от последиците от
изтичане на срока за обжалване на решението,
ако са спазени следните условия:
а) ответникът, без вина от негова страна, не се
е запознал своевременно с акта, за да се защити,
или с решението, за да може да го обжалва; и
b) аргументите, изложени от ответника по
делото, изглеждат на пръв поглед основателни.
Молбата за освобождаване от последиците
на изтеклия срок за обжалване се допуска за
разглеждане само ако е подадена в рамките на
един разумен срок, след като ответникът е уз-
нал за решението.
Всяка договаряща държава има възможност
да заяви, че молбата няма да бъде приета за раз-
глеждане, ако е била подадена след изтичане на
срока, който държавата определя в своята дек-
ларация, при условие че този срок е не по-малък
от една година от постановяване на решението.
Този член не се прилага за решенията, отна-
сящи се до гражданското състояние или пра-
воспособността и дееспособността на лицата.
Г л а в а  I I
ИЗВЪНСЪДЕБНИ АКТОВЕ
Член 17
Извънсъдебни актове, издадени от органи и
компетентни длъжностни лица на една догова-
ряща държава, могат да бъдат изпратени за
връчване в друга договаряща държава в съот-
ветствие с начините и при условията, предвиде-
ни в тази конвенция.
Г л а в а  I I I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 18
Всяка договаряща държава може да посочи
освен централния орган и други органи, като
определи техните правомощия.
При всички случаи обаче молителят има
право да изпрати молбата си пряко до централ-
ния орган.
Федералните държави имат право да опре-
делят няколко централни органа.
Член 19
Тази конвенция не засяга разпоредби от вът-
решното законодателство на договаряща дър-
жава, разрешаващи използването на други на-
чини, непредвидени в предходните членове, за
предаване на нейна територия на актове за връч-
ване, изпратени от чужбина.
Член 20
Тази конвенция не е пречка две или повече
договарящи държави да се споразумеят за от-
мяна действието на:
а) чл. 3, ал. 2 относно изискването за изпра-
щане на два екземпляра от предаваните за връч-
ване актове;
b) чл. 5, ал. 3 и чл. 7 относно употребата на
езиците;
с) чл. 5, ал. 4;
d) чл. 12, ал. 2.
Член 21
Всяка договаряща държава ще съобщи в
Министерството на външните работи на Холан-
дия при депозиране на документите за ратифи-
кация или за присъединяване или по-късно:
а) органите, предвидени в чл. 2 и 18;
b) компетентния орган за попълване на удо-
стоверението по чл. 6;
с) компетентния орган за получаване на акто-
вете, изпратени по консулски път, съгласно чл. 9.
При необходимост и при същите условия тя
ще уведоми за:
а) възраженията си срещу използването на
начините за изпращане на актове, предвидени
в чл. 8 и 10;
b) декларациите, предвидени в чл. 15, ал. 2 и
чл. 16, ал. 3;
с) всяка промяна в определените органи, въз-
раженията и декларациите, посочени по-горе.