Държавен вестник, бр. 52, 2005 г., стр. 3

Б Р О Й  52
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  3
в проекта за държавен бюджет, представен от МС,
и опорочаването на начина на гласуване на чл. 1
и 2 ЗДБ 2005 г. в частта за съдебната власт и при
двете четения се сочи като противоконституци-
онно нарушаване на процедурата. По същество се
твърди за многобройни и съществени различия
между показателите, предвидени в проектобю-
джета на МС, и тези, посочени в проектобюджета
на ВСС, което води до накърняване независимост-
та на съдебната власт и до невъзможност за осъ-
ществяване на вменената от Конституцията за-
дача за правораздаване. Изразява се становище
разходите за съдебната система да се предвиждат
като процент от брутния вътрешен продукт на
страната—не около 1,5%, както е в настоящия
случай, а 4,5%.
Като доказателство по делото са приложени
и проучени стенографските дневници от ХХХIХ
Народно събрание, съдържащи обсъждането на
ЗДБ 2005 г. на първо и второ гласуване, докла-
дите по законопроекта от всички постоянни
комисии на НС, становището по законопроек-
та на Сметната палата, докладът на Временна-
та анкетна комисия за проверка на Споразуме-
нието за експортна кредитна линия за инвести-
ционен проект между Република България и
Банка Австрия Кредитанщалт и Договора за
проектиране, построяване и оборудване на нова
педиатрична университетска болница между
Република България и фирма “Вамед Инжене-
ринг”—Виена, Австрия, както и стенографски-
те дневници на НС, съдържащи обсъждането
на Закона за годишния бюджет за 2004 г.
III.
Конституционният съд, преценявайки дово-
дите на искателите, становищата на заинтере-
суваните страни и съображенията на законода-
теля при приемане на оспорените разпоредби,
прие за установено следното:
По-голяма част от оплакванията за проти-
воконституционност на ЗДБ 2005 г. както изця-
ло, така и по отношение на посочените отделни
негови разпоредби се свеждат до твърдения за
нарушаване на реда за неговото приемане. (Само
в два от петте пункта се атакува съдържателно-
то му несъответствие.) Затова за нуждите на
настоящата проверка най-напред следва да се
очертаят конституционните граници, в които
може да се простира законодателният процес
при приемане на закона за годишен бюджет на
държавата.
Конституцията посочва като процедурни
изисквания следните правила: изготвяне и вна-
сяне на законопроекта само от МС—чл. 87,
ал.  2; приемането му от НС—чл. 84, т. 2, необ-
ходим кворум и наличие на мнозинство при гла-
суване—чл. 81, ал. 1 и 2; обсъждане и приемане
на закона на две гласувания—чл. 88, ал. 1. При
проверката за конституционосъобразност Кон-
ституционният съд следи спазването именно на
тези рамки, които чисто технически могат да
бъдат уточнени и с императивни норми, извън
тези на Конституцията (например в Правилни-
ка за организацията и дейността на Народното
събрание—ПОДНС, и в Закона за устройство
на държавния бюджет). Нарушенията на други-
те норми подлежат на конституционна провер-
ка, ако са свързани с елементите, изискуеми от
конституционния мащаб.
1. Относно процедурата при внасяне на за-
конопроекта
 Възраженията на искателите се свеждат до
оплаквания за липса на изготвен от Министерс-
кия съвет доклад по законопроекта и неподпис-
ването му лично от министър-председателя.
Законопроектът за държавен бюджет на
Република България за 2005 г. е внесен в На-
родното събрание с доклад от 100 страници, из-
готвен и подписан от министъра на финансите.
Приложено е решение № 850 от 27. 10. 2004 г. на
Министерския съвет, с което е одобрен проек-
тозаконът, и съпроводително писмо, подписа-
но от зам. министър-председател.
1.1. От посочените факти Конституционни-
ят съд прави извод, че конституционната пред-
поставка—законопроектът за държавен бюдж-
ет да бъде внесен в Народното събрание от
Министерски съвет като цяло, е спазена.
Изискването Народното събрание да изслу-
ша доклад на МС, представен от министъра на
финансите по законопроекта, не фигурира в
конституционната рамка, очертаваща реда за
приемане на закона за годишния държавен
бюджет. Такова правило е създадено от чл. 22,
ал. 1 ЗУДБ и детайлизира процедурата. Оче-
видно съпроводителният доклад играе роля на
мотиви към законопроекта, които да изяснят
нуждата и последиците от приемането му. Но
изрично задължение за представяне на такъв
доклад, дори задължение за мотивиране на за-
конопроектите по принцип, Конституцията не
предписва на вносителя. Затова в случая извод
за противоконституционност не може да бъде
направен. Евентуалното нарушаване на допъл-
нителни изисквания, посочени в ЗУДБ, не води
до нарушения, включени в конституционния
мащаб на проверка по внасяне на законопроек-
та в Народното събрание, а оттук и до противо-
конституционност на целия закон. (В този сми-
съл Решение № 3 от 1991 г. по к.д. №  17 от 1991 г.,
Решение № 3 от 1995 г. по к.д. №  6 от 1995 г.,
Решение № 7 от 1998 г. по к.д. №  5 от 1998 г.,
Решение № 5 от 2003 г. по к.д. №  5 от 2003 г.)
Конституционният съд счита, че разпоред-
бата на чл. 87, ал. 2 от Конституцията е спазе-
на и чрез представянето на законопроекта с
мотивите към него от министъра на финанси-
те като представител на Министерския съвет
както пред водещата комисия по бюджет и
финанси, така и в парламента при първо чете-
не (експресна стенограма от 427 заседание от
24. 11. 2004 г. на НС, 371,2).
Въпросът за формалната ангажираност на
целия Министерски съвет, а не само на минис-
търа на финансите с философията на финансо-
вия план на държавата за 2005 г. се изчерпва с