Държавен вестник, бр. 45, 2020 г., стр. 13

БРОЙ  45	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  13  
РЕШЕНИЕ № 5419
от 8 май 2020 г.
по административно дело № 14384 от 2019 г.
Върховният административен съд на Репуб-
лика България – петчленен състав – II коле­
гия, в съдебно заседание на двадесети февру­
ари две хиляди и двадесета година в състав: 
председател: Йовка Дражева, членове: Георги 
Колев, Донка Чакърова, Мартин Аврамов, 
Юлия Раева, при секретар Светла Панева и 
с участието на прокурора Камелия Николова 
изслуша докладваното от съдията Юлия Раева 
по адм. дело № 14384/2019 г. 
Производството е по реда на чл. 208 и сл. от 
Административнопроцесуалния кодекс (АПК). 
Образувано е по касационна жалба на Вис­
шия адвокатски съвет (ВАдвС) и касационна 
жалба на Н. Тодев от София, [адрес], срещу 
Решение № 13062 от 3.10.2019 г. по адм. дело 
№ 3586/2016 г. на тричленен състав на Вър­
ховния административен съд (ВАС), второ 
отделение. С посоченото съдебно решение 
са оставени без разглеждане протестът на 
Милена Беремска – прокурор във Върховна 
административна прокуратура, и жалбите на 
Н. Тодев и П. Запрянов срещу разпоредбите 
на чл. 7, ал. 2, т. 4 и § 2 от допълнителните 
разпоредби (ДР) на Наредба № 1 от 9.07.2004 г. 
за минималните размери на адвокатските 
възнаграждения, издадена от Висшия ад­
вокатски съвет (изм. и доп., ДВ, бр. 28 от 
28.03.2014 г.), и производството по делото е 
прекратено в тази част; отменена е Наред­
бата за изменение и допълнение на Наредба 
№ 1 от 9.07.2004 г. за минималните размери 
на адвокатските възнаграждения, издадена 
от Висшия адвокатски съвет, обнародвана в 
ДВ, бр. 28 от 28.03.2014 г., с изключение на 
разпоредбите на чл. 7, ал. 2, т. 4 и § 2 от ДР 
на същата; Висшият адвокатски съвет е осъ­
ден да заплати на П. Запрянов разноски по 
делото в размер на 1810 (хиляда осемстотин 
и десет) лв. 
Висшият адвокатски съвет обжалва реше­
нието в частта, с която е отменена Наредбата 
за изменение и допълнение на Наредба № 1 
от 9.07.2004 г. за минималните размери на 
адвокатските възнаграждения, издадена от 
Висшия адвокатски съвет, обнародвана в ДВ, 
бр. 28 от 28.03.2014 г., с изключение на раз­
поредбите на чл. 7, ал. 2, т. 4 и § 2 от ДР на 
същата, и са присъдени разноски в полза на 
П. Запрянов в размер на 1810 (хиляда осем­
стотин и десет) лв. В касационната жалба на 
ВАдвС има оплаквания за недопустимост на 
решението, както и за неправилност поради 
нарушение на материалния закон, съществени 
нарушения на съдопроизводствените правила 
и необоснованост – касационни основания по 
чл. 209, т. 2 и 3 от АПК. 
Оплакванията на ВАдвС за недопустимост 
на съдебния акт касаят частта относно ос­
порването на П. Запрянов и Н. Тодев. Според 
ВАдвС посочените лица нямат правен интерес 
от оспорването и съдът е допуснал присъеди­
няването им към оспорването в нарушение 
на чл. 186, ал. 1 от АПК. Допълнително са 
изложени аргументи, че съдът е извършил 
процесуални нарушения при допускане на 
присъединяването им, тъй като не е отчел, 
че подадените искания са нередовни. Относ­
но искането на П. Запрянов се твърди, че 
е предявено чрез адвокат Б. Бойчев, който 
обаче не е изрично упълномощен да заяви от 
името на П. Запрянов присъединяване към 
оспорването. Относно Н. Тодев се твърди, че 
съгласно представено по делото решение на 
ТЕЛК лицето [заличен текст]. 
Оплакванията на ВАдвС за неправилност 
на решението касаят чл. 26, ал. 2 и чл. 28, 
ал. 2 и 3 от Закона за нормативните актове 
(ЗНА) и чл. 77 от АПК, които според касаци­
онния жалбоподател са приложими само при 
изработване на проекти на нови нормативни 
актове, а не на техни изменения и допълнения. 
С оглед неприложимостта на тези разпоредби 
в производството по изменение и допълнение 
на Наредба № 1 от 9.07.2004 г. за минимални­
те размери на адвокатските възнаграждения, 
то изводът на съда, че Висшият адвокатски 
съвет е бил длъжен да изпълни изискванията 
на чл. 26, ал. 2 и чл. 28, ал. 2 и 3 от ЗНА и 
чл. 77 от АПК, е в нарушение на материал­
ния закон. Дори да се приеме, че посочените 
разпоредби на ЗНА и АПК е следвало да 
бъдат съблюдавани от Висшия адвокатски 
съвет при издаването на акта, в касационна­
та жалба се поддържа, че неспазването им 
не представлява съществено нарушение на 
административнопроизводствените правила, 
тъй като тяхното изпълнение не би повлияло 
на съдържанието на приетите изменения и 
допълнения на наредбата, т.е. крайният ре­
зултат би бил същият. Твърди се, че Висшият 
адвокатски съвет е направил подробно и 
предварително проучване на въпроса, като 
проектът за изменение и допълнение на на­
редбата, определяща минималните адвокатски 
възнаграждения, следва да бъде обсъждан и 
съгласуван единствено със самите адвокати. 
Сочи се като безспорно обстоятелството, че 
адвокатите са били запознати с проекта за 
изменение и допълнение на наредбата, тъй 
като по делото са представени доказателства 
за оповестяване на проекта, направено дори 
и от отделни адвокатски колегии. В подкрепа 
на твърдението за публикуване на проекта 
на наредбата в касационното производство 
представя разпечатка от електронната стра­