Държавен вестник, бр. 105, 2006 г., стр. 92

С Т Р .  92
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  105
а) не са осъждани за умишлено престъпление
от общ характер, освен ако са реабилитирани;
б) не са били членове на управителен или кон-
тролен орган на дружество, прекратено с обявява-
не в несъстоятелност през последните две години,
предхождащи датата на решението за откриване
на производство по несъстоятелност, ако са оста-
нали неудовлетворени кредитори.
(3) Разрешението се издава от министъра на
финансите въз основа на конкурс и се отнема, ко-
гато лицето престане да отговаря на изискванията
по ал. 2.
(4) Издаването, отказът за издаване на разре-
шение или отнемането на издаденото разрешение
се извършва с писмена заповед на министъра на
финансите.
(5) Отказът за издаване на разрешение и отне-
мането му може да се оспорват по реда на Адми-
нистративнопроцесуалния кодекс.
(6) Редът за провеждане на конкурса, за изда-
ване и отнемане на разрешението, условията и
редът за отпечатване на ваучери, броят на изда-
ваните ваучери, условията за организирането и
контролът върху осъществяването на дейност
като оператор се определят с наредба на минис-
търа на труда и социалната политика и министъ-
ра на финансите.
Освобождаване от облагане на социалните разходи
за транспорт на работници и служители и лица-
та, наети по договор за управление и контрол
Чл. 210. (1) Не се облагат с данък по чл. 204,
т. 2 социалните разходи за транспорт на работни-
ците и служителите и на лицата, наети по договор
за управление и контрол, от местоживеенето до
местоработата и обратно.
(2) Алинея 1 не се прилага, когато транспортът
е осъществен с лек автомобил или по допълнител-
ни автобусни линии.
(3) Алинея 1 се прилага и когато транспортът
на работниците и служителите се осъществява с
лек автомобил до трудно достъпни и отдалечени
райони и без извършването на разхода данъчно
задълженото лице не може да осигури осъществя-
ването на дейността си.
Г л а в а  д в а д е с е т  и  д е в е т а
ДАНЪЧНА ОСНОВА
Данъчна основа за данъка върху представителни-
те разходи
Чл. 211. Данъчната основа за определяне на
данъка върху разходите по чл. 204, т. 1 са начисле-
ните разходи за съответния месец.
Данъчна основа за данъка върху социалните
разходи, предоставени в натура
Чл. 212. Данъчната основа за определяне на
данъка върху разходите по чл. 204, т. 2 са начисле-
ните социални разходи, предоставени в натура,
намалени с приходите, свързани с тези разходи, за
съответния месец.
Данъчна основа за данъка върху социалните разхо-
ди за вноски (премии) за допълнителното социал-
но осигуряване и застраховки “Живот”
Чл. 213. (1) Данъчната основа за определяне
на данъка върху разходите по чл. 204, т. 2, буква
“а” е превишението на тези разходи над 60 лв.
месечно за всяко наето лице.
(2) Когато данъчно задължените лица имат
подлежащи на принудително изпълнение публич-
ни задължения към момента на начисляване на
разходите, данъчната основа за определяне на да-
нъка върху разходите е целият размер на начисле-
ните разходи.
Данъчна основа за данъка върху социалните
разходи за ваучери за храна
Чл. 214. (1) Данъчната основа за определяне
на данъка върху разходите по чл. 204, т. 2, буква
“б” е превишението на тези разходи над 40 лв.
месечно за всяко наето лице.
(2) Когато не са изпълнени условията за осво-
бождаване от данък по чл. 209, данъчната основа
за определяне на данъка върху разходите е целият
размер на начислените разходи.
Данъчна основа за данъка върху разходите, свърза-
ни с поддръжка, ремонт и експлоатация на
превозни средства
Чл. 215. (1) Данъчната основа за определяне
на данъка върху разходите по чл. 204, т. 3 са начис-
лените през календарния месец разходи за под-
дръжка, ремонт и експлоатация на превозни сред-
ства, намалени с начислените приходи от застра-
хователни обезщетения, свързани с превозното
средство, до размера на извършените разходи за
ремонт, за които се отнася обезщетението.
(2) Когато с превозни средства се извършва ед-
новременно дейност по занятие и управленска дей-
ност, при определяне на данъчната основа по ал. 1:
1. разходите за експлоатация се отнасят към
управленската дейност на база на изминатите за
тази дейност километри през текущия месец;
2. разходите за поддръжка и ремонт се отнасят
към управленската дейност на база на изминати-
те за тази дейност километри към общите изми-
нати километри от съответното превозно средст-
во за последните 12 месеца, включително теку-
щия месец.
(3) Когато основата за облагане по ал. 1 е отри-
цателна величина, тя се приспада последователно
от данъчната основа за следващите месеци.
Г л а в а  т р и д е с е т а
ДАНЪЧНА СТАВКА И ВНАСЯНЕ НА
ДАНЪКА ВЪРХУ РАЗХОДИТЕ
Данъчна ставка
Чл. 216. Данъчната ставка на данъка върху
разходите по чл. 204 е 10 на сто.
Внасяне на данъка
Чл. 217. Данъкът върху разходите се внася до
15-о число на месеца, следващ месеца, в който е
начислен разходът. Когато данъчно задължено
лице има надвнесен данък върху разходите или
корпоративен данък, същият може да се приспад-
не от дължимия данък върху разходите.