Държавен вестник, бр. 12, 2022 г., стр. 110

СТР.  110	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  12
MSC 101/24/Доб.3 
Приложение 7, стр.448 
I:\MEPC\101\MEPC 101- 24- Add.3.docx 
 
 
 
 
Фиг. 1.4.3 
 
1.5 
Изменена процедура на изпитване Проктър/Фагерберг за въглища 
 
1.5.1 
Обхват 
 
Тази процедура подробно описва лабораторното определяне на TML за въглища до 
номинален горен размер от 50 mm. Процедурата се основава на изменение на 
изпитването Проктър/Фагерберг, описан в точка 1.3 от настоящото допълнение. 
 
Основните изменения на процедурата за изпитване, съдържаща се в точка 1.3 от настоящото 
допълнение, са: 
 
.1 
Подготовка на пробата за улесняване на изпитването на въглища от 0 
x 50 mm чрез разтваряне до -25 mm; 
 
.2 
Използване на цилиндър за вплътняване с диаметър 150 mm; и 
 
.3 
Вплътняване на пробата с помощта на чук, еквивалентен на 
енергийния чук Проктър/Фагерберг "D". 
 
ТМL е съдържанието на влага, съответстващо на пресечната точка на кривата на 
насищане от 70% и кривата на вплътняване на пробата за изпитване. 
 
В случай на въглища, при които влагата се оттича свободно от пробата, така че 
кривата на вплътняване на пробата за изпитване не достига до или над 70% насищане, 
изпитването се провежда, за да покаже, че в товара, при който водата преминава  
между частиците няма повишаване на налягането на водата в порите. Следователно 
товарът не подлежи на втечняване. (Виж 7.2.2 от настоящия кодекс). 
 
Процедурата започва с барабан с въглища, съдържащ проба от поне 170 kg, доставена 
в лабораторията за изпитване, и завършва с доклад на лабораторията за резултата от 
изпитването. Подробностите по вземането на пробата са изключени от тази 
процедура. Важно е обаче пробата точно да представлява разпределението на товара 
по размери и да се съгласува със списъка с нормативни препратки  по-долу. 
MSC 101/24/Доб.3 
Приложение 7, стр.449 
I:\MEPC\101\MEPC 101- 24- Add.3.docx 
1.5.2 
Нормативни препратки 
В тази процедура са споменати следните документи. За датирани препратки важи само 
цитираното издание. 
– 
AS 1289.3.5.1:2006, Методи за изпитване на почви за инженерни цели. 
Метод 3.5.1: Изпитвания за класифициране на почвата — определяне на 
плътността на частиците в почвата 
– Стандартен метод; 
– 
ISO 589:2008, Антрацитни въглища – определяне на общата влага; 
– 
ISO 3310-2:2013, Технически изисквания и изпитвания – Част 2: Сита за 
тестване от перфорирана метална плоча; и 
– 
 ISO 13909-4:2001, Антрацитни въглища и кокс – механично вземане на 
проби – Част 4 – Въглища – Подготовка на проби за изпитване. 
1.5.3 
Определения 
1.5.3.1 Граница на транспортируема влага(TML) 
Границата на транспортируема влага (TML) на товар, който може да втечни, означава 
максималното съдържание на влага на товара, което се счита за безопасно за превоз в 
кораб, който не отговаря на изисквания в 7.3.2 от този кодекс. 
1.5.3.2 Резултати от изпитванията 
ТМL е съдържанието на влага, определено с тази процедура,  съответстващо на 
пресечната точка на кривата на насищане от 70% и кривата на вплътняване на 
пробата за изпитване. Това също се нарича стойност PFD70 (Проктър/ Фагерберг – D 
енергиен чук – 70% насищане). 
Когато влагата свободно се оттича от пробата или цилиндричната матрица при 
съдържание на влага, такова че кривата на вплътняване на изпитваната проба не 
достига до или над 70% насищане (както е описано в 1.5.5.3.4), изпитването служи, за 
да посочи, че при преминаването на водата  между частиците на товара няма 
повишаване на водното налягане в порите. Следователно товарът не подлежи на 
втечняване. (Виж 7.2.2 от настоящия кодекс). 
1.5.3.3 Оптимално съдържание на влага (ОМС) 
Оптималното съдържание на влага е съдържанието на влага, съответстващо на 
максималното 
вплътняване 
(максимална 
плътност 
на 
сухото 
вещество) 
при 
конкретното условие на вплътняване. 
1.5.3.4 Брутно водно съдържание или обща влажност (W1) 
Съдържанието на влага в пробата се изчислява като масата на водата, се разделя на 
общата маса на твърдите вещества плюс водата, и се нарича или брутно съдържание 
на вода, или общо съдържание на влага. Брутното съдържание на вода се определя, 
като се използва методът за определяне на общата влажност, определен в стандарт 
ISO 589:2008.