Държавен вестник, бр. 83, 2021 г., стр. 52

СТР.  52	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  83
 
62 
пробовземане до анализатора се поддържа чрез използване на нагрят филтър и 
нагрята предавателна линия с температура на стената 190 °C ± 10 °C. 
 
Ако температурата на отработените газове в сондата за пробовземане е над 190°C, 
трябва да се поддържа температура на стената по-висока от 180 ° C. 
 
Непосредствено преди нагретия филтър и HC анализатора трябва да се поддържа 
температура на газа от 190 ° C ± 10 ° C. 
.3 HSL2 - Подгрята линия NOx- пробовземане от  
 
Линията за пробовземане трябва да бъде направена от неръждаема стомана или 
PTFE и да поддържа температура на стената от 55 °C до 200 °C, до преобразувателя 
C, когато се използва охлаждащ блок B, и до анализатора, когато не се използва 
охлаждащ блок B  
.4 HF1 - Предварителен филтър с подгряване (по избор) 
 
Необходимата температура трябва да бъде същата като при HSL1. 
.5 HF2 - Подгрят филтър 
 
Филтърът трябва да извлече всички твърди частици от газовата проба преди 
анализатора. Температурата трябва да бъде същата като при HSL1. Филтърът се 
сменя при необходимост. 
.6 HP - Подгрята помпа за пробовземане (по избор) 
 
Помпата се загрява до температурата на HSL1. 
.7 SL - Линия за CO-, CO2- и O2 -пробовземане 
 
Линията трябва да бъде направена от PTFE или неръждаема стомана. Може да е 
или да не е подгрята.8 CO2 / CO - Анализатори за въглероден диоксид и въглероден 
оксид 
 
Недисперсионна инфрачервена абсорбция (NDIR). Или като отделни анализатори, 
или като две функции, включени в един анализатор. 
.9 HC - Въглеводороден анализатор 
 
Подгрят Пламъчно-йонизационен детектор (HFID). Температурата трябва да се 
поддържа от 180 °C до 200 °C. 
.10 NOх - Анализатор на азотни оксиди 
 
Хемилуминесцентен детектор (CLD) или подгрят хемилуминесцентен детектор 
(HCLD). Ако се използва HCLD, той се поддържа при температура от 55 °C до 200 
°C. 
Забележка: В показаното устройство NOх се измерва на суха основа. NOx може също да 
се измерва на влажна основа, като в този случай анализаторът трябва да бъде от 
типа HCLD. 
.11 C - Преобразувател 
 
Преобразувател се използва за каталитично редуциране на NO2 до NO преди анализ 
в CLD или HCLD. 
.12 O2 - Анализатор на кислород 
 
Парамагнитен детектор (PMD), циркониев диоксид (ZRDO) или електрохимичен 
сензор (ECS). 
 
Забележка: В показаната подредба O2 се измерва на суха основа. O2 може също да 
се измерва на влажна основа, като в този случай анализаторът трябва да бъде от 
типа ZRDO. 
63 
.13 B - охладител 
За охлаждане и кондензиране на вода от пробата от отработените газове. 
Охладителят трябва да се поддържа при температура от 0° C до 4° C с лед или 
хладилник. Ако водата се отстранява, чрез кондензация, температурата на тестовия 
газ или точката на внтечняване се контролират или във водоуловителя, или надолу 
по течението. Температурата на пробата или точката на втечняване не трябва да 
надвишава 7 °C.  
1.3 Анализаторите трябва да имат обхват на измерване, подходящ за точността, 
необходима за измерване на концентрациите на компонентите на отработените газове (виж 
1.6) и 5.9.7.1 от този Кодекс. Препоръчва се анализаторите да работят така, че измерената 
концентрация да пада между 15% и 100% от пълния капацитет, където пълния капацитет се 
отнася до използвания обхват на измерване. 
1.4 Ако стойността на пълния капацитет е 155 ppm (или ppmC) или по-малка, или ако се 
използват системи за отчитане (компютри, регистратори на данни), които осигуряват 
достатъчна точност и разделителна способност под 15% от пълната скала, концентрации под 
15% от пълния капацитет също са приемливи. В този случай трябва да се направят 
допълнителни калибрирания, за да се гарантира точността на калибровъчните криви.  
1.5 Електромагнитната съвместимост (ЕМС) на оборудването трябва да бъде такава, че да 
сведе до минимум допълнителните грешки. 
1.6 Точност 
1.6.1 Определения 
ISO 5725-1: 1994 / Cor 1: 1998, Точност (истинност и прецизност) на измервателните 
методи и резултати - Част 1: Общи принципи и определения, Техническа поправка 1. 
ISO 5725-2: 1994, Точност (истинност и прецизност) на измервателните методи и 
резултати - Част 2: Основен метод за определяне на повторяемостта и възпроизводимостта 
на стандартен измервателен метод. 
1.6.2 Анализаторът не трябва да се отклонява от номиналната точка на калибриране с 
повече от ± 2% от показанията в целия диапазон на измерване, с изключение на нулата, или 
± 0,3% от пълния капацитет, което от двете е по-голямо. Точността се определя в 
съответствие с изискванията за калибриране, установени в раздел 5 от приложение IV към 
този Кодекс. 
1.7 Прецизност  
Точността, дефинирана като 2,5 пъти стандартното отклонение от 10 повтарящи се 
резултата на даден калибриращ газ, не трябва да бъде по-голяма от + 1% от пълния 
капацитет за всеки диапазон, използван над 100 ppm (или ppmC) или ± 2% от всеки 
диапазон, използван под 100 ppm (или ppmC). 
1.8 Смущения 
Максималната реакция на анализатора на нулиращи и калибриращи  газове за всеки 
период от 10 секунди не трябва да надвишава 2% от пълния капацитет във всички 
използвани диапазони. 
1.9 Нулев дрейф  
Нулевата чувствителност се определя като средната чувствителност, включително 
смущенията, при работа с газ за калибриране на нулата по време на интервал от 30 секунди. 
Дрейфът на нулевата реакция по време на едночасов период трябва д рябва да бъде по-малък 
от 2 % от пълния капацитет при най-ниския използван диапазон. 
1.10 Дрейф на обхвата 
Калибровъчната чувствителност се определя като средната чувствителност, включително 
смущенията, при работа с еталонен газ по време на интервал от 30 секунди.Отклонението на