Държавен вестник, бр. 103, 2016 г., стр. 15

БРОЙ  103	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  15  
ДОПЪЛНИТЕЛНА РАЗПОРЕДБА
§ 1. По смисъла на този закон:
1. „Тероризъм“ е всяко престъпление по 
чл. 108а, ал. 1 – 4, ал. 6 и 7, чл. 109, ал. 3, 
чл. 110, ал. 1, предложение шесто и ал. 2, 
чл. 308, ал. 3, т. 1 и чл. 320, ал. 2 от Наказа-
телния кодекс.
2. „Терористичен акт“ е акт, с който се 
осъществява тероризъм.
3. „Антитерористична операция“ са съгласу-
вани по цел, време, място и задачи действия, 
провеждани под единно ръководство за предот­
вратяване и/или пресичане на терористичен 
акт или за преодоляване на последиците от 
извършен терористичен акт.
4. „Граница на зона на операция“ е тери-
ториален обхват от наземно, водно или въз-
душно пространство на Република България, 
включително намиращите се на територията 
му сгради, съоръжения, превозни средства, 
плавателни съдове или въздухоплавателни 
средства, в рамките на които се извършва 
антитерористичната операция.
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ 
РАЗПОРЕДБИ
§ 2. (1) Наредбата по чл. 23, ал. 2 се из-
дава в срок до 6 месеца от влизането в сила 
на закона.
(2) Мерките по чл. 23, ал. 1 се изготвят 
от задължените лица в срок до 4 месеца от 
влизането в сила на наредбата по ал. 1.
§ 3. В Закона за българското гражданство 
(обн., ДВ, бр. 136 от 1998 г.; изм., бр. 41 от 
2001 г., бр. 54 от 2002 г., бр. 52 и 109 от 2007 г., 
бр. 74 и 82 от 2009 г., бр. 33 от 2010 г., бр. 11 
и 21 от 2012 г., бр. 16, 66, 68 и 108 от 2013 г., 
бр. 98 от 2014 г. и бр. 14 и 22 от 2015 г.) се 
правят следните изменения и допълнения:
1. В чл. 22 ал. 2 се изменя така:
„(2) Отмяната на натурализацията е до-
пустима само до изтичане на 10 години от 
придобиване на българското гражданство 
освен в случаите, когато данните и фактите 
по ал. 1, т. 1 и 2 се отнасят до участие на 
лицето в тероризъм, и при условие че лицето 
не остава без гражданство.“
2. В чл. 35:
а) в ал. 1 се създава т. 7:
„7. един месец – по предложенията за от-
мяна на натурализацията или за лишаване 
от българско гражданство, когато данните и 
фактите по чл. 22, ал. 1, т. 1 и 2 се отнасят до 
участие на лицето в тероризъм или влязлата 
в сила присъда е за престъпления по чл. 108а, 
ал. 1 – 4, ал. 6 и 7, чл. 109, ал. 3, чл. 110, 
ал. 1, предложение шесто и по чл. 110, ал. 2 
от Наказателния кодекс“;
б) в ал. 3 се създава т. 6:
„6. по ал. 1, т. 7 – не по-късно от 20 дни 
преди изтичането на срока – за Министерство-
то на вътрешните работи, съответно 10 дни 
преди изтичането на срока – за Държавна 
агенция „Национална сигурност“.“
§ 4. В Закона за Държавна агенция „Наци-
онална сигурност“ (обн., ДВ, бр. 109 от 2007 г.; 
изм., бр. 69 и 94 от 2008 г., бр. 22, 35, 42, 82 и 
93 от 2009 г., бр. 16, 80 и 97 от 2010 г., бр. 9 и 
100 от 2011 г., бр. 38 от 2012 г., бр. 15, 30, 52, 
65 и 71 от 2013 г., бр. 53 от 2014 г., бр.14, 24 
и 61 от 2015 г. и бр. 15 от 2016 г.) се правят 
следните изменения и допълнения:
1. В чл. 3 се създава ал. 5:
„(5) Взаимодействието между Държавна 
агенция „Национална сигурност“ и други 
държавни органи може да се осъществява въз 
основа на съвместни инструкции.“
2. В чл. 123, ал. 2 се създава нова т. 3:
„3. задържат лица, за които имат данни, че 
са извършили описаните в чл. 4, ал. 1, т. 11 
или 13 посегателства, осъществяващи състав 
на престъпление;“.
3. Създава се чл. 124б:
„Чл. 124б. (1) Органите на агенцията, 
оправомощени със заповед на председателя 
на агенцията, могат да задържат за срок до 
24 часа лице, за което има данни, че е из-
вършило престъпление, свързано с някоя от 
дейностите по чл. 4, ал. 1, т. 11 или 13.
(2) За задържането по ал. 1 се издава писме-
на заповед за задържане, в която се посочват:
1. името, длъжността и местоработата на 
органа, издал заповедта;
2. фактическите и правните основания за 
задържането;
3. данни, индивидуализиращи задържаното 
лице;
4. датата и часът на задържането;
5. ограничаването на правата на лицето 
по ал. 6;
6. правото му:
а) да обжалва пред съда законността на 
задържането;
б) на адвокатска защита от момента на 
задържането;
в) на медицинска помощ;
г) на телефонно обаждане, с което да съ-
общи за своето задържане;
д) да се свърже с консулските власти на 
съответната държава, в случай че не е бъл-
гарски гражданин;
е) да ползва преводач, в случай че не раз-
бира български език.
(3) Задържаното лице попълва декларация, 
че е запознато с правата си, както и за на-
мерението си да упражни или да не упраж-
ни правата си по ал. 2, т. 6, букви „б“ – „е“. 
Заповедта се подписва от органа и от задър-
жаното лице. Отказът или невъзможността 
на задържаното лице да подпише заповедта 
се удостоверява с подписа на един свидетел.
(4) Заповедта за задържане се вписва в 
специален регистър.
(5) Копие от заповедта се връчва на задър-
жаното лице срещу подпис.