Държавен вестник, бр. 68, 2016 г., стр. 11

БРОЙ  68	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  11  
Член 13
Национални координатори и компетентни 
органи
1. Всяка страна определя национален ко­
ординатор за достъпа и разпределението на 
ползи. Националният координатор предоставя 
следната информация:
(a) за кандидати, търсещи достъп до гене­
тични ресурси, информация за процедурите за 
получаване на предварително информирано 
съгласие и за установяване на взаимно дого­
ворени условия, включително разпределение 
на ползите;
(b) за кандидати, търсещи достъп до 
традиционни знания, свързани с генетични 
ресурси, когато е възможно, информация за 
процедурите за получаване на предварител­
но информирано съгласие или одобрение и 
участие, доколкото е подходящо, на коренните 
и местните общности и за установяване на 
взаимно договорени условия, включително 
разпределение на ползите; и
(c) информация за компетентните нацио­
нални органи, съответните коренни и местни 
общности и заинтересовани страни.
Националният координатор е отговорен 
за връзките със Секретариата.
2. Всяка страна определя един или 
повече компетентни национални органи 
за достъпа и разпределението на ползи­
те. Компетентните национални органи в 
съответствие с приложимите национални 
законодателни, административни или поли­
тически мерки отговарят за предоставянето 
на достъп или, доколкото е приложимо, 
за издаването на писмено потвърждение, 
че изискванията за достъп са изпълнени, 
както и за предоставянето на консултации 
относно приложимите процедури и изис­
кванията за получаване на предварително 
информирано съгласие и постигането на 
взаимно договорени условия.
3. Всяка страна може да определи един 
и същ орган за изпълнение на функциите 
както на координатор, така и на компе­
тентен национален орган.
4. Всяка страна, не по-късно от датата на 
влизане в сила на настоящия Протокол по 
отношение на нея, предоставя на Секретари­
ата информацията за контакт с националния 
координатор и националния компетентен 
орган или органи. Когато дадена страна е 
определила повече от един национален ком­
петентен орган, тя изпраща на Секретариата 
заедно с уведомлението за тях и информа­
ция за съответните отговорности на тези 
компетентни органи. По възможност тази 
информация най-малко трябва да определя 
кой е компетентният орган, отговорен за 
търсените генетични ресурси. Всяка стра­
на незабавно уведомява Секретариата за 
всички промени, свързани с определянето 
на националния координатор или с инфор­
мацията за контакт, или задълженията на 
компетентния є орган или органи.
5. Секретариатът предоставя информаци­
ята, получена в съответствие с алинея 4 от 
настоящия член, чрез Механизма за обмен 
на информация за достъпа и разпределението 
на ползите.
Член 14
Обмен на информация за достъпа и разпре­
делението на ползите
1. Механизмът за обмен на информация 
за достъпа и разпределението на ползите се 
създава с настоящия Протокол като част от 
Механизма за обмен на информация съгласно 
член 18, алинея 3 от Конвенцията. Той служи 
като средство за обмен на информация за 
достъпа и разпределението на ползи. По-спе­
циално той осигурява достъп до информация, 
предоставена от всяка страна, свързана с 
прилагането на настоящия Протокол.
2. Без да се накърнява защитата на 
поверителната информация, всяка страна 
предоставя на Механизма за обмен на ин­
формация за достъпа и разпределението 
на ползи всяка информация, изисквана по 
силата на настоящия Протокол, както и ин­
формация, изисквана съгласно решенията на 
Конференцията на страните, служеща като 
Среща на страните по настоящия Протокол. 
Информацията включва:
(a) законодателни, административни и 
политически мерки за достъпа и разпреде­
лението на ползи;
(b) информация за националния коор­
динатор и националния компетентен орган 
или органи; и
(c) разрешителни или техен еквивалент, 
издадени по времето на достъп като дока­
зателство за решението за предоставяне на 
предварително информирано съгласие и за 
установяване на взаимно договорени условия.
3. Допълнителната информация, ако е на­
лична и когато е уместно, може да включва:
(a) съответни компетентни органи на 
коренните и местните общности, както и 
друга информация, доколкото е решено да 
бъде включена;
(b) примерни договорни клаузи;
(c) методи и инструменти, създадени за 
мониторинг на генетични ресурси; и
(d) кодекси за поведение и най-добри 
практики.
4. Условията за работа на Механизма за 
обмен на информация за достъпа и разпреде­
лението на ползите, включително докладите 
за дейността му, се обсъждат и приемат от