Държавен вестник, бр. 55, 2010 г., стр. 63

БРОЙ  55	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  63  
НАРЕДБА № 24
от 28 юни 2010 г.
за утвърждаване на медицински стандарт 
„Вирусология“
Член единствен. (1) С тази наредба се ут­
върждава медицинският стандарт „Вирусология“ 
съгласно приложението.
(2) Дейността по диагностика на вирусните 
инфекции от специалността вирусология се 
осъществява при спазване на стандарта по ал. 1 
и се изпълнява от всички лечебни и здравни 
заведения, в които се осъществява дейност по 
вирусология.
Заключителни разпоредби
§ 1. Указания по прилагането на тази наредба 
се дават от министъра на здравеопазването.
§ 2. Контролът по изпълнението на наред­
бата се осъществява от Изпълнителна агенция 
„Медицински одит“, регионалните центрове по 
здравеопазване и органите на управление на 
лечебните заведения. 
§ 3. Тази наредба се издава на основание 
чл. 6, ал. 1 от Закона за лечебните заведения.
§ 4. Отменя се Наредба № 45 от 2009 г. за 
утвърждаване на медицински стандарт „Виру­
сология“ (ДВ, бр. 3 от 2010 г.).
Министър: А.-М. Борисова
Приложение
към член единствен, ал. 1
МЕДИЦИНСКИ СТАНДАРТ 
„ВИРУСОЛОГИЯ“ 
1. Основна характеристика на медицинската 
специалност 
1.1. Дефиниция, основни цели и задачи:
Вирусологията е медицинска специалност с 
преобладаваща клинико-диагностична насоче­
ност, която осигурява необходимите познания и 
практически умения за изясняване на етиологията 
на заболяванията с вирусна генеза при хората 
чрез използването на количествени и качествени 
методи. Тя се занимава с комплексното проуч­
ване на голям брой патогенни агенти – вируси, с 
изразени характерни и строго специфични мор­
фологични и генетични особености. Вирусите са 
способни само на вътреклетъчно размножаване, 
което основно ги отличава от останалите пато­
генни микроорганизми заедно с редица други 
характеристики.
В Република България специалността вирусо­
логия е застъпена предимно в извънболничната, 
но и в болничната помощ. Присъства в програ­
мите за обучение в университетското образова­
ние. Представлява самостоятелна медицинска 
специалност в системата на здравеопазването на 
Република България и се придобива чрез след­
дипломна квалификация на завършилите висше 
медицинско образование и висше немeдицинско 
образование, специалност биология.
Основната цел на стандарта е да осигури 
качеството на диагностичната дейност на виру­
сологичните лаборатории, осъществяващи своята 
дейност на територията на Република България.
Националният стандарт по вирусология 
съдържа задачи, изисквания и показатели за 
дейности, свързани с етиологическата диагноза 
на вирусните инфекции при хората, проследя­
ване хода на инфекциозния процес и ефекта от 
лечението на вирусните заболявания, както и 
оценка на ефективността на вирусните ваксини. 
Този стандарт регламентира основните изисква­
ния, на които една вирусологична лаборатория 
трябва да отговаря за извършване на серологич­
ни и вирусологични изследвания. Той покрива 
изследванията, извършвани в нея, използвайки 
стандартизирани методи, методи, непокрити от 
стандартизираните, и методи, разработвани от 
лабораториите.
1.2. Общи условия и изисквания към вирусо­
логичните лаборатории:
1.2.1. Този стандарт е приложим за всички 
вирусологични лаборатории независимо от об­
хвата и мащабите на дейността или от броя на 
персонала. Когато една лаборатория не извършва 
една или повече дейности, регламентирани в 
този стандарт, изискванията за същите са не­
приложими.
1.2.2. Този стандарт е предназначен за при­
лагане от лаборатории при разработването на 
техните системи по качество, така че да удо­
влетворява техните дейности. Той може да бъде 
използван от клиенти на лаборатории, контролни 
или акредитиращи органи, установяващи съот­
ветствието или регистриращи компетентност 
на лаборатории.
1.2.3. Персоналът на лабораторията носи от­
говорност за осъществяваните от нея дейности 
по начин, удовлетворяващ изискванията на 
този стандарт и нуждите на клиентите, както и 
законно упълномощените органи, извършващи 
акредитация.
1.2.4. Лабораторията трябва да гарантира 
независимостта си при извършване на изслед­
ванията от външен натиск (търговски, финансов 
и др.), както и от вътрешен натиск, които биха 
оказали отрицателно въздействие върху извърш­
ваната дейност.
1.2.5. Лабораторията трябва да има политика 
и процедури, предотвратяващи действия, които 
биха намалили доверието в нейната компетент­
ност, независимост и безпристрастност.
1.2.6. Лабораторията трябва да създава условия 
за сътрудничество с пациентите си или техни 
представители, които да спомагат за изясняване 
на техните нужди, както и за изискванията на 
самата лаборатория.
1.2.7. На лабораторията се препоръчва да 
поддържа обратна връзка с пациентите си. 
Обратната връзка трябва да се използва с цел 
оптимизиране на броя и вида на извършваните 
изследвания, както и всички въпроси, свързани 
с взаимоотношенията с пациентите.