Държавен вестник, бр. 78, 2004 г., стр. 13

Б Р О Й  78
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  13
—личностови разстройства с чести декомпенсации;
—алкохолна и други зависимости;
—обесивно-компулсивно разстройство;
—тревожни и други невротични състояния, водещи
до трайна нетрудоспособност и социална дезадаптация;
—изоставане в умственото развитие.
Показанията, срокът на наблюдение, интензивност-
та на контактите и необходимите консултации са уточ-
нени в протокола на съответната програма, която ле-
чебното заведение разработва и прилага.
Извън периода на активно болнично или извънбол-
нично лечение (т.е. извън епизод на обслужване) се при-
лагат програми, поддържащи трайна връзка с пациента:
—програма за поддържащо лечение при шизофрения;
—програма за обучение в социални умения;
—програма за социална защита;
—програма за семейно консултиране;
—програма за противорецидивно лечение при афек-
тивни разстройства;
—програма за медицински и психосоциални грижи
при психоорганични състояния (болест на Алцхаймер,
мозъчно-съдова болест, епилепсия, алкохолизъм, изос-
таване в умственото развитие и други);
—модул за надомни грижи.
Г. Извънболничното психиатрично обслужване се
осъществява:
1. Само в регламентираните от нормативната база
условия.
2. При спазване на етичните критерии, отразени в
програмите за обслужване в този стандарт и етичните
кодекси на професионалните организации на психиатрите.
3. Със задължителна двустранна размяна на инфор-
мация между лечебните заведения.
Д. Рехабилитация
1. Дефиниция: Възвръщане на способностите, кои-
то психичната болест е променила в някаква степен.
Рехабилитацията е многостепенен, разностранен, сло-
жен и продължителен процес на оздравяване, на пси-
хично, соматично и социално уравновесяване на боле-
дуващата личност със заобикалящото я всекидневие,
на реинтеграция на разстроените психични функции, на
саниране на средата в нейните разновидности. Като ця-
лостна биопсихосоциална система рехабилитацията със
своите методи и техники се опира преди всичко на лич-
ността на болния и възстановява нарушеното от бо-
лестта биологично, психично и социално функционира-
не на човека.
2. Основна цел на рехабилитацията при психично
болните е обучението на болния в социални и професи-
онални умения с възможност за социална реинтеграция
за повишаване качеството на живот и пълноценно из-
ползване на свободното време.
Рехабилитацията на психично болните започва още
с приемането им в лечебното заведение. Фактори, обус-
лавящи етапите на рехабилитация при всеки конкретен
случай, са естеството на болестта, стадият на болестта,
възрастта на болния, динамиката на болестта, видът на
провежданото лечение.
3. Основна единица е рехабилитационна група от
психично болни хора. Оптималният брой на болни в
групата е 20—25 души.
4. Екипи, реализиращи трудовата рехабилитация:
Наименование на длъжността
Координатор на дейността “трудова рехабилита-
ция”—един за всички дейности
Трудов рехабилитатор /
(Рехабилитатор трудова терапия)/(социален
рехабилитатор)—по един на всяка група
Медицински специалисти: лекар
Други медицински специалисти—един за всички
дейности
Психолог
Социален работник
За осъществяване на трудовата рехабилитация на
психично болни хора е необходимо обособяване на зве-
на за трудова рехабилитация в рамките на психиатрич-
ни болници, диспансери и центрове за психично здраве
или като обособени звена.
5. Етапи на рехабилитацията:
5.1. Болничен: лечебно-възстановителен.
5.2. Преходен: болнично-домашен.
5.3. Етап на социално вграждане.
6. Видове рехабилитация:
а) във времеви аспект—ранна и късна; краткотрай-
на и продължителна ;
б) в ситуативен аспект—болнична и извънболнична;
в) според прилаганите методи и техники:
—трудова терапия;
—занимателна терапия;
—кинезитерапия;
—музикотерапия;
—арт терапия;
—обучение в социални умения и професионална
преквалификация.
7. Организация на трудовата рехабилитация.
7.1. Видът, размерът и специализацията на групите
за трудова рехабилитация се определят съобразно ле-
чебните и рехабилитационните задачи, здравословно-
то състояние и възможностите на обслужваните лица
и в зависимост от конкретните природни и икономи-
чески условия.
7.2. Трудовата рехабилитация се развива в следните
направления:
а) производство и обособени части от него;
б) занаятчийски и промишлени производства;
в) услуги и други дейности.
7.2.1. Координаторът на дейностите може да се до-
говаря с трети лица за извършване на съвместни произ-
водства и услуги при спазване на съответните норма-
тивни изисквания чрез ръководните органи на лечеб-
ните заведения.
7.2.2. Групите за трудова рехабилитация осъщест-
вяват своята дейност при спазване изискванията на
действащите нормативни актове в страната. Ръководи-
телите на групите за трудова рехабилитация осигуряват
условия и осъществяват контрол за спазване на прави-
лата, нормите и изискванията по безопасността и хиги-
ената на труда.
7.2.3. Произведената продукция се използва за задо-
воляване нуждите на групите, лечебното заведение или
да се реализира на пазара.
7.3. Работните процеси в групите за трудова рехаби-
литация се извършват с участието на:
а) хора с психични заболявания, съобразно предписа-
ната трудотерапия и личните им предпочитания; болни-
те участват по тяхно съгласие, а ако са недееспособни—
със съгласието на техните настойници или попечители;
б) персонала, участващ в провеждането на трудоте-
рапията;
в) специалисти и работници по договор;
г) съответните лечебни заведения.
7.4. Цялостното ръководство и контролът на трудо-
терапевтичната и производствената дейност на групи-
те се осъществяват от ръководителя на съответното
лечебното заведение.
IV. Психиатрично обслужване на пациент в лечебно
заведение за болнична помощ
А. Психиатрично отделение
Основна структурна единица в лечебно заведение за
болнична психиатрична помощ с капацитет 10—40 легла.
1. Видове психиатрични отделения:
а) на възрастов принцип: детско, за юноши, възраст-
ни и гериатрично;
б) на диагностичен принцип: обща психиатрия, за-
висимости, съдебно-експертно психиатрично отделение;
в) на основание на режим на достъп: затворено,
отворено, полузатворено;