Държавен вестник, бр. 90, 2016 г., стр. 67

БРОЙ  90	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  67  
3.4.2.2.5. друга специфична подготовка, свър­
зана с предходно заболяване на орган или сис­
тема (дихателна, урогенитална, нервна и др.) 
или с ендокринно заболяване (захарен диабет, 
тиреотоксикоза и др.). 
3.4.2.3. Всички факти и заключения, устано­
вени в резултат на КДП и КПООР, планът за 
предстоящата операция и възможните варианти 
за оперативно поведение (включително алтерна­
тивни способи), възможните рискове, странични 
явления и усложнения (интра- и следоперативни), 
необходимостта от анестезия и използване на 
кръв и кръвни продукти с техния допълнителен 
риск и възможни усложнения, както и очакваният 
изход от болестта и от операцията се съобщават и 
обясняват на болния по достъпен и разбираем от 
него начин – устно и в писмена форма, съгласно 
разпоредбите на Закона за здравето. 
3.4.2.4. Резултатите от КДП и КПООР се 
вписват в „Предоперативна епикриза“, която е 
част от „Историята на заболяването“ (ИЗ). Пред­
оперативната епикриза при спешни състояния се 
попълва от хирурга-оператор, който обосновава 
показанията за спешна операция и вероятния є 
вид. При планови операции предоперативната 
епикриза се докладва и обсъжда на лекарски 
колегиум и взетото решение и оценката на опе­
ративния риск се вписват от лекуващия лекар. 
3.4.2.4.1. Предоперативната епикриза включ­
ва титулна част (трите имена, възраст, дата и 
номер на ИЗ), предоперативна диагноза, данни 
от анамнезата и физикалния статус в подкрепа 
на основното и придружаващите заболявания, 
резултати от биохимичните, инструменталните 
и други изследвания; списък на проблемите, по­
качващи оперативния риск, и необходимите про­
филактични мерки; оценка на оперативния риск; 
препоръки за предстоящата операция – обем, 
избор на поведение, интраоперативна диагно­
стика, профилактични мерки. При онкологични 
заболявания се отразяват предоперативният 
стадий на болестта, оценка на операбилността 
и хистологична диагноза.
3.4.3. Операции. 
3.4.3.1. Всички пациенти с потвърдени показа­
ния за хирургична намеса подлежат на включване 
в оперативна програма. Оперативната програма 
може да бъде дневна или седмична. Тя подлежи 
на корекция при възникнали спешни операции, 
включвани в дневната програма с приоритет, или 
при други обективни обстоятелства. Оперативната 
програма се съставя от началника на отделението/
клиниката на базата на доклади от лекуващите ле­
кари след предоперативно обсъждане на лекарски 
колегиум. При спешни операции показанията се 
потвърждават, а срокът и операторът се определят 
от началника на отделението/клиниката или от 
ръководителя на дежурния екип. 
3.4.3.2. На всички болни, подложени на 
оперативна намеса в операционната зала, се 
осъществява предоперативен, интраоперативен 
и следоперативен контрол и наблюдение от хи­
рургичния и анестезиологичния екип. Същото 
се отнася и за амбулаторните операции, чийто 
обем според хирурга-оператор изисква участие 
и контрол от анестезиолог. 
3.4.3.3. Избор на метод за обезболяване. Мест­
ното обезболяване се извършва от хирурга-опе­
ратор при наблюдение на общото състояние от 
анестезиологичен екип, ако това е необходимо. 
Всички други видове анестезия се организират 
и провеждат от анестезиологичен екип съгласно 
изискванията на Наредба № 10 от 2010 г. за ут­
върждаване на медицински стандарт „Анестезия 
и интензивно лечение“. Тези изисквания важат 
и при извършване на амбулаторна и еднодневна 
хирургия. Изборът на анестезия принадлежи на 
анестезиологичния екип, като се вземат предвид 
видът на операцията, очакваният обем на хирур­
гичната намеса, предполагаемата кръвозагуба, 
при отчитане на общото състояние на болния, 
предоперативните заболявания, спешното със­
тояние, оценката на общия и оперативния риск. 
3.4.3.4. Изборът на оперативен метод се базира 
на следните принципи: 
3.4.3.4.1. Да не доведе до по-голямо увреждане 
на болния.
3.4.3.4.2. Теоретично и практическо владеене 
на оперативните техники.
3.4.3.4.3. Да доведе до решаване на болестния 
проблем, т.е. до излекуване, или да се облекчи 
състоянието на болния.
3.4.3.4.4. Да има условия за интраоператив­
но доуточняване на диагнозата и за справяне с 
възможните хирургични усложнения.
3.4.3.4.5. Изборът на операция при амбулатор­
на и еднодневна хирургия се решава по инди­
видуализирани показания, при стандартизиран 
протокол на лечение, при осигурени мерки за 
безопасност на пациента.
3.4.3.4.6. За интраоперативно доуточняване на 
диагнозата за дефинитивно вземане на решения 
относно вида и обема на хирургическата наме­
са хирургическият екип трябва да разполага с 
необходимото оборудване и да владее диагнос­
тични техники.
3.4.3.4.7. При спешни състояния хирургически­
ят екип прецизира решенията си в три степени: 
3.4.3.4.7.1. решение за предприемане на жи­
вотоспасяваща намеса; 
3.4.3.4.7.2. покана към консултант;
3.4.3.4.7.3. транспортиране на болния в клини­
ка/отделение по гръдна хирургия с диагностични 
и терапевтични възможности за решаване на 
конкретния медицински проблем. 
3.4.3.5. При извършване на хирургически 
намеси с голям обем и сложност хирургичният 
екип трябва да има условия за взаимодействие с 
хистологична лаборатория и лекар с придобита 
специалност по обща и клинична патология.
3.4.3.6. Оперативната находка, видът на прило­
жената операция, както и евентуалните интрао­
ператвни компликации се отразяват в оперативен 
протокол. Оперативният протокол има титулна 
част и в него се описват оперативната диагноза, 
видът на операцията, избраният оперативен дос­
тъп, установената оперативна находка, извърше­
ните интраоперативни диагностични процедури, 
обосновката за избрания оперативен подход, 
техническите етапи на извършваната хирурги­
ческа намеса, резултатите от интраоперативните 
патоморфологични изследвания, възникналите 
усложнения и взетите спрямо тях мерки, поста­