Държавен вестник, бр. 61, 2004 г., стр. 7

Б Р О Й  61
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  7
Бъдещото отпадане на това ограничение по
отношение на граждани и юридически лица на
страни—членки на Европейския съюз, не засяга
териториалната цялост на Република България.
Тя остава непроменена, а с това не се променя и
формата на държавно устройство. Придобива-
нето на право на собственост върху земя от тях
е в съответствие и със статута им на европейски
граждани. Страните—членки на Европейския
съюз, имат суверенно право да въвеждат редица
ограничения на свободния режим за закупуване
на земя от граждани и юридически лица на дру-
ги страни—членки на Европейския съюз, по
отношение на райони, свързани с националната
им сигурност и друга специфичност.
Тази разпоредба на Конституцията не зася-
га също така и формата на държавно управле-
ние. Вещноправният характер на проблема за
придобиване на земя от чужди граждани и ор-
ганизации няма отношение към висшите дър-
жавни институции, функциите им и баланса
между тях. Ето защо отпадането на ограниче-
нието не би могло да засегне и конституционно
определената форма на държавно управление.
Отпадането на това ограничение не засяга и
правата на българските граждани да придоби-
ват собственост върху земя. Нещо повече, на
реципрочен принцип, произтичащ от бъдещото
им европейско гражданство, те ще могат да
придобиват собственост в останалите страни—
членки на Съюза.
3. Относно създаване на разпоредба, която
предвижда европейско гражданство и произти-
чащите от него последици
С чл. 17, ал. 1 от част втора на ДСЕО се съз-
дава гражданство на Европейския съюз. Всяко
лице, което е гражданин на държава членка, е
гражданин и на Съюза.
Последиците от европейското гражданство
са уредени в чл. 17—21 ДСЕО и се съдържат в
раздел V от Хартата на основните права на Ев-
ропейския съюз, прогласена от Европейската
комисия, Европейския парламент и Съвета на
Европейския съюз на 7.12.2000 г. в Ница. Те
включват право на добра администрация, пра-
во на достъп до документи, право да се обръща
към европейски омбудсман, назначен от Евро-
пейския парламент в съответствие с чл. 195
ДСЕО, право на петиция в Европейския парла-
мент, свобода на движение и пребиваване, дип-
ломатическа и консулска защита, активно и
пасивно избирателно право в изборите за Евро-
пейски парламент и органите за местно само-
управление.
Член 19 ДСЕО предвижда всеки гражданин
на Европейския съюз, живеещ в държава член-
ка, на която не е гражданин, да гласува и да се
кандидатира в местни избори в държава членка
на територията, на която живее, при същите
условия, както и гражданите на тази държава.
Разпоредбата предвижда и правото да гласува и
да се кандидатира при същите условия в избо-
рите за Европейски парламент.
В действащата Конституция на Република
България се съдържат текстове за българското
гражданство, както и за недопускане наличие-
то и на друго гражданство като изискване при
избирането на конституционни органи—чл. 65,
ал. 1, относно избора на народни представите-
ли, чл. 93, ал. 2, относно избора на президент, и
чл. 110, относно членовете на Министерския
съвет. Това обуславя питането бъдеща промя-
на на Конституцията относно придобиването
на европейско гражданство и произтичащите
от него последици засяга ли формите на дър-
жавно устройство и държавно управление.
С членството на Република България в Ев-
ропейския съюз се придобива и правото на ев-
ропейско гражданство с произтичащите от него
последици. Поначало Конституцията проявя-
ва търпимост към двойното гражданство. В
случая обаче не се придобива гражданство на
друга държава, а гражданинът на страна—член-
ка на Европейския съюз, запазвайки своето
гражданство, става и гражданин на Съюза. Това
гражданство “допълва, а не замества нацио-
налното гражданство” (чл. 17, ал. 1 от част
втора на ДСЕО).
Като придобиват европейско гражданство,
българските граждани съгласно ДСЕО придо-
биват и правото да гласуват и да се кандидати-
рат в местни избори и в изборите за Европейски
парламент в държава членка, където живеят.
Тези, както и всички други права, произтичащи
от гражданството на Европейския съюз, са ре-
ципрочно предоставени на всички граждани на
държавите членки. Тази равнопоставеност не
ограничава, а само разширява правата на бъл-
гарските граждани и обогатява конституцион-
но закрепените им права и свободи.
Уредбата на гражданството на Европейския
съюз не засяга съществуването, организацията
и структурирането на основните, установени от
Конституцията, държавни органи. Тя не проме-
ня и техните функции. Не се нарушава и балан-
сът помежду им, тъй като не се прехвърлят пра-
вомощия от едни към други.
Формата на държавно устройство и на дър-
жавно управление остават същите.
4. Относно приемането на разпоредби, въз-
лагащи на държавни органи упражняването на
представителни функции в органите на Евро-
пейския съюз
 Като член на Европейския съюз Републи-
ка България задължително ще бъде предста-
вена в отделните органи на Европейския съюз.
С участие на нейни представители ще се при-
емат всички решения и други актове с надна-
ционално, пряко и универсално действие по от-
ношение на Република България. Участието в
Европейския парламент и делегирането на
представителни права в Съвета на Европейс-
кия съюз не отнемат правомощия на основ-
ните конституционни органи и не се прехвър-
лят правомощия от един на друг. Всеки от тях
продължава да изпълнява отредените му от