Държавен вестник, бр. 42, 2005 г., стр. 43

Б Р О Й  42
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  43
В същото време успоредно с формирането на
градски агломерации и натрупването на проблеми в
тях на другия полюс се изострят проблемите на т.нар.
периферни райони с незначителна концентрация на
население и слаборазвити населени места. В тях
особено остро се проявяват ефектите от неовладя-
ната урбанизация на страната. Проблемите на на-
селените места в тези части от територията прерас-
тват в общи регионални проблеми на териториал-
ното развитие – икономически, социални, екологи-
чески, културни. Опитите за провеждане на регио-
нална политика в 80-те години поради централизи-
рания административен подход не довеждат до ре-
зултатни последици за населените места в перифер-
ните и граничните райони на България.
В картината на съвременното селищно разви-
тие в страната на фона на общо взето равномерното
разположение на малките градове и селата се от-
кроява неравномерното разположение на големи-
те градове. Това означава и неравномерно разпре-
деление на населението върху територията, извес-
тна дебалансираност на селищната мрежа по отно-
шение на разположението на големите градове и
съответно неравномерно социално-икономическо
развитие. В резултат на това големи части от тери-
торията остават отдалечени от големите градски
обслужващи центрове и в националната територия
се проявява проблемът за център и периферия.
Неравномерното развитие на мрежата от големи
градове е причина да се наблюдават различия в
социално-икономическото развитие в рамките на
националната територия, които се изразяват отчас-
ти като различия между районите за планиране, но
най-вече като различия вътре в районите.
Степента на развитие на териториите и на райо-
ните зависи силно от наличието на големи градове, в
които са концентрирани производството, услугите,
образованието, науката и културният живот. Терито-
риите и районите с наличие на голям град са с добро
общо развитие. Такива са териториите около София,
Пловдив, Варна, Бургас, Русе, Плевен, Стара Загора,
т.е. около големите градове с над 100 хил. жители,
които стоят в първия ред на йерархията на селищната
мрежа. Неслучайно в силно развитите Югозападен и
Южен централен райони са двата най-големи града
на България – София и Пловдив. Големите градове
са и ще продължат да се развиват като мощни цен-
трове с разнообразни регионални функции: универ-
ситетски, научни, научно-технологични и производ-
ствени, здравни, търговски, бизнес-делови, банко-
ви, туристически, културни и духовни функции16.
Териториите и районите без присъствие на голям
град са изостанали в своето развитие. Такива терито-
рии са разположени в северозападната, югозападна-
та, южната, югоизточната и североизточната част от
националната територия. Именно отсъствието на
големи градове дава облика на изоставащия Северо-
западен район и на южните части от територията на
Югозападен, Южен централен и Югоизточен район,
както и на северната част на Североизточен район.
Тези територии имат подчертано характер на пери-
ферия. Наличието на някои средни градове в тези
територии не е в състояние да компенсира отсъст-
вието на голям организиращ територията център.
Средните градове от 30 до 100 хил.д. (24 на брой през
2000 г.) имат само допълващи функции и в услови-
ята на икономическата криза през последното десе-
тилетие тези функции са затихнали до известна сте-
пен.  В тази категория градове, както и в категорията
на много малките градове (157 на брой през 2000 г.)
се наблюдава най-висока степен на средногодишно
намаляване на населението – 0,73%.
Фиг. 24. Неравномерно разпределение на големи градове. Равномерно разпределение на малки градове
16 В проекта ESPON на Nodregio и партньори от 2003 г. за мрежата от функциониращи урбанистични ареали (FUA) в
Европа е оценено, че България има един такъв ареал – град с европейско значение (MEGA) (София), три ареала –
градове с междунационално/национално значение (Пловдив, Варна и Бургас), и 27 ареала – градове с регионално/
локално значение. Нашата оценка е, че бройката от 27 града е завишена и е по-скоро 12 града, тъй като доста от
средните ни градове, между които и някои областни центрове, са загубили своята активна организираща роля и
качества на центрове за растеж.