Държавен вестник, бр. 30, 2024 г., стр. 56

СТР.  56	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  30
раждане, съдебно решение или удостоверение 
от общината“ се заменят с „както и удостове­
рение за раждане или съдебно решение, при 
необходимост“.
§ 2. В чл. 8а изречение първо се изменя 
така:
„Документите, издавани от общините 
(кметствата), необходими за преценка на 
пенсионни права, се изискват служебно.“
§ 3. В чл. 37, ал. 1 думите „чл. 4, ал. 7, 8 
и 9 и чл. 4а КСО“ се заменят с „чл. 4, ал. 7, 
8 и 9, чл. 4а и чл. 4а1 от КСО“.
§ 4. В чл. 38, ал. 8 думите „чл. 4, ал. 7 и 9 
и чл. 4а КСО“ се заменят с „чл. 4, ал. 7 и 9, 
чл. 4а и чл. 4а1 от КСО“.
§ 5. В чл. 41, ал. 4 след думите „морските 
лица“ се поставя запетая и се добавя „на 
лицата по чл. 4а1 от КСО“.
§ 6. В чл. 45, ал. 1 думите „чл. 9а, ал. 3 
КСО“ се заменят с „чл. 9а, ал. 4 от КСО“.
§ 7. В чл. 45а се правят следните изменения 
и допълнения:
1. В ал. 1 след думата „категория“ се до­
бавя „труд“.
2. Създава се нова ал. 2:
„(2) Времето, за което са внесени осигу­
рителни вноски на основание чл. 9а, ал. 3 от 
КСО, се зачита за осигурителен стаж от трета 
категория труд само във връзка с придобиване 
право на лична пенсия за осигурителен стаж 
и възраст по чл. 68, ал. 3 от КСО.“
3. Досегашната ал. 2 става ал. 3 и в нея, 
в изречение първо след думите „чл. 68, ал. 1 
и 2 КСО“ се добавя „или по чл. 68, ал. 3 от 
КСО“, а в изречение трето думата „писмото“ 
се заменя с „разпореждането“.
4. Досегашната ал. 3 става ал. 4.
5. Досегашната ал. 4 става ал. 5 и в нея 
изречение първо се изменя така:
„При постъпило заявление за отпускане на 
лична пенсия с искане за преценка на недос­
тигащ осигурителен стаж по реда на чл. 9а, 
ал. 2 или чл. 9а, ал. 3 от КСО в срок до пет 
работни дни от подаване на заявлението на 
лицето се изпраща уведомително писмо за 
продължителността на недостигащия осигури­
телен стаж за придобиване на право на пенсия 
по чл. 68, ал. 1 и 2 от КСО, съответно – по 
чл. 68, ал. 3 от КСО.“
6. Досегашната ал. 5 става ал. 6 и се из­
меня така:
„(6) При постъпило заявление за отпускане 
на лична пенсия с искане за преценка на не­
достигащ осигурителен стаж по реда на чл. 9а, 
ал. 2 или чл. 9а, ал. 3 от КСО, към което са 
приложени документи, удостоверяващи осигу­
рителен стаж по законодателството на държа­
ва, с която се прилага международен договор 
или европейските регламенти за координация 
на системите за социална сигурност, до пот­
върждаването на стажа от другата държава и 
след изрично искане или съгласие от лицето 
преценката на недостигащия осигурителен 
стаж може да се извърши само въз основа 
на недостигащия български осигурителен 
стаж, ако недостигащият стаж е по-малко от 
5 години при отпускане на пенсия по чл. 68, 
ал. 1 и 2 от КСО във връзка с чл. 9а, ал. 2 от 
КСО, съответно – по-малко от 3 години при 
отпускане на пенсия по чл. 68, ал. 3 от КСО 
във връзка с чл. 9а, ал. 3 от КСО.“
7. Досегашната ал. 6 става ал. 7 и се из­
меня така:
„(7) Когато в 14-дневен срок от връчването 
на уведомителното писмо лицето не е внесло 
осигурителните вноски по чл. 9а, ал. 2 или 
по чл. 9а, ал. 3 от КСО, се постановява раз­
пореждане за отказ за отпускане на пенсия.“
8. Досегашните ал. 7 – 12 стават съответно 
ал. 8 – 13.
§ 8. В чл. 46, ал. 1, в изречение второ след 
думите „чл. 4а“ се добавя „и 4а1“.
§ 9. В чл. 91, ал. 1, в изречение първо 
след абревиатурата „НОИ“ се поставя точка 
и текстът докрая се заличава.
Заключителна разпоредба
§ 10. Постановлението влиза в сила от 
1 януари 2024 г. с изключение на:
1. Параграфи 1, 2 и 9, които влизат в сила 
от 31 март 2024 г.
2. Параграфи 6 и 7, които влизат в сила от 
27 февруари 2024 г.
Министър-председател:  
Николай Денков
Главен секретар на Министерския съвет:  
Ваня Стойнева
2591
ПОСТАНОВЛЕНИЕ № 90 
ОТ 3 АПРИЛ 2024 Г.
за изменение и допълнение на Наредбата 
за обществено осигуряване на самоосигуря­
ващите се лица, българските граждани на 
работа в чужбина и морските лица, приета с 
Постановление № 30 на Министерския съвет 
от 2000 г. (обн., ДВ, бр. 21 от 2000 г.; изм. и 
доп., бр. 83 от 2000 г.; Решение № 8525 на Вър­
ховния административен съд от 2000 г. – бр. 8 
от 2001 г.; Решение № 3357 на Върховния 
административен съд от 2001 г. – бр. 52 от 
2001 г.; изм. и доп., бр. 19 от 2002 г., бр. 91 
от 2003 г., бр. 1 от 2006 г., бр. 15 от 2007 г., 
бр. 17 от 2008 г., бр. 12 и 67 от 2009 г., бр. 2 от 
2010 г., бр. 13 от 2011 г., бр. 16 и 80 от 2012 г., 
бр. 33 от 2013 г.; Решение № 8660 на Върховния 
административен съд от 2013 г. – бр. 94 от 
2013 г.; изм. и доп., бр. 17 от 2014 г., бр. 18 и 
40 от 2015 г., бр. 17 от 2016 г., бр. 29 от 2017 г., 
бр. 36 от 2019 г. и бр. 71 от 2020 г.)
МИНИСТЕРСКИЯТ СЪВЕТ
П О С Т А Н О В И :
§ 1. В чл. 3, ал. 3 и 4 навсякъде думите 
„отглеждане на малко дете“ се заменят с 
„отглеждане на дете до 2-годишна възраст, 
отглеждане на дете до 8-годишна възраст от 
бащата (осиновителя)“.