Държавен вестник, бр. 103, 2016 г., стр. 6

СТР.  6	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  103
(2) Органите и структурите по ал. 1 си 
взаимодействат и обменят информация при 
спазване на действащото законодателство.
(3) Органите и структурите по ал. 1 си 
сътрудничат с компетентните органи на други 
държави и международни организации с цел 
противодействие на тероризма в съответствие 
с международните договори, по които Репуб­
лика България е страна.
Чл. 6. Министерският съвет:
1. осъществява общо ръководство на дей-
ността по противодействието на тероризма;
2. приема Стратегия за противодействие 
на радикализацията и тероризма и планове 
за изпълнението є;
3. приема Национален план за противо-
действие на тероризма.
Чл. 7. (1) При изпълнение на дейностите 
по чл. 6 Министерският съвет се подпомага 
от Съвета по сигурността.
(2) Секретариатът на Съвета по сигур-
ността поддържа информация за наличието 
и актуалното състояние на плановете за 
противодействие на тероризма, изготвени от 
държавни и местни органи.
Чл. 8. (1) Националният контратерористи-
чен център, разположен в Държавна агенция 
„Национална сигурност“ (ДАНС), предоставя 
информация в непрекъснат денонощен режим 
на компетентните органи и структури, необ-
ходима за предотвратяване и пресичане на 
заплахи от тероризъм.
(2) Националният контратерористичен 
център извършва анализ и оценка на теро-
ристичната заплаха за конкретни обекти и 
лица на национално, областно и общинско 
ниво въз основа на получената информация 
и чрез председателя на ДАНС предлага на 
министъра на вътрешните работи определя-
нето на нивото на заплахата и въвеждане на 
степен на готовност.
Чл. 9. (1) Въоръжените сили на Република 
България участват в противодействието на 
тероризма и в преодоляване на последиците 
от тероризъм в съответствие с плановете за 
противодействие на тероризма и този закон.
(2) Военнослужещите от въоръжените сили 
имат право, при условията и по реда на този 
закон, да извършват проверки за установяване 
на самоличността на лица, да задържат лица, 
да извършват обиск, да проверяват лични вещи 
и превозни средства, да извършват проверки 
в помещения без съгласието на собственика 
или обитателя или в тяхно отсъствие, да из-
ползват физическа сила и помощни средства, 
да използват оръжие.
(3) За изпълнение на правомощията по 
ал. 2 военнослужещите от въоръжените сили 
преминават обучение. 
(4) Правилата за използване на физическа 
сила, помощни средства и оръжие при изпъл-
нението на задачите по ал. 1, както и редът 
за извършване на проверките по чл. 10 се 
определят с акт на министъра на отбраната 
по предложение на началника на отбраната. 
Чл. 10. (1) Военнослужещите от въоръже-
ните сили имат право да извършват проверки 
за установяване самоличността на лице:
1. за което има данни, че е свързано с 
подготовката или извършването на терорис-
тичен акт;
2. на контролен пункт;
3. при осъществяване на охрана на стра-
тегически обекти или обекти на критичната 
инфраструктура.
(2) Установяването на самоличността се 
извършва чрез представяне на документ за 
самоличност на лицето, сведения на граждани 
с установена самоличност, които познават 
лицето, или по друг начин, годен за събиране 
на достоверни данни.
Чл. 11. (1) Военнослужещите от въоръже-
ните сили имат право да задържат лице до 
пристигане на органите на Министерството 
на вътрешните работи (МВР):
1. за което има данни, че е свързано с 
подготовката или извършването на терорис-
тичен акт;
2. което след надлежно предупреждение 
съзнателно пречи на държавен орган да из-
пълни задължението си по служба;
3. което с поведението си нарушава общест-
вения ред или излага живота си или живота 
на други лица на явна опасност;
4. при невъзможност да се установи само-
личността му по реда на чл. 10, ал. 2.
(2) При упражняване на правомощието по 
ал. 1 военнослужещите от въоръжените сили 
незабавно уведомяват органите на МВР и им 
предават лицето в момента на пристигането 
им. 
(3) При предаване на задържаното лице се 
съставя протокол в два екземпляра за при­
емащия и предаващия, който съдържа:
1. дата, час и място на съставяне на про-
токола;
2. собствено, бащино и фамилно име и 
длъжност на съставителя, и на органа на 
МВР, приемащ задържаното лице;
3. дата, час и място на задържането;
4. описание на обстоятелствата, при които 
е било задържано лицето;
5. данни за самоличността на задържаното 
лице (в случай че са установени): собственото, 
бащиното и фамилното име, единен граж-
дански номер, постоянен или настоящ адрес, 
а за чужденците – имена на кирилица или 
на латиница, гражданство, дата на раждане, 
адрес, лична карта/паспорт;
6. обясненията или възраженията на задър-
жаното лице, ако е направило такива;
7. собствено, бащино и фамилно име на 
свидетелите (ако има такива), ЕГН, посто-
янен или настоящ адрес и техните писмени 
показания;