Държавен вестник, бр. 43, 2011 г., стр. 17

БРОЙ  43	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  17  
(9) Изграждането на газоразпределителна мре­
жа на територията на страната е все още в нача­
лен етап. Едва 1,5% от българските домакинства 
имат достъп до природен газ, докато за Европа 
този процент е 55%. Същевременно близо 40% от 
използваната енергия в българските домакинства 
(включително за отопление и домакински нужди) 
е електрическата, докато за Европа този процент 
е 11%. Прекалената „електрификация“ на бита 
в страната води до три пъти повече разходи на 
първична енергия в сравнение с екологичната 
и по-евтина алтернатива – пряко използване на 
природен газ. Заместването на електрическата 
енергия с природен газ за отопление и за дома­
кински нужди в бита ще допринесе за трикратно 
спестяване на първична енергия и по тази причина 
трябва да се разглежда като един от начините за 
подобряване на енергийната сигурност.
(10) Техническа обезпеченост на енергий­
ната система, отнасяща се до надеждността 
на енергийните мощности, на преносната и 
разпределителните мрежи, е елемент на наци­
оналната енергийна сигурност. Важно условие 
за гарантиране на непрекъсваемостта и качест­
вото на енергоснабдяването е инвестирането в 
разширяването и рехабилитацията на мрежите. 
Реализацията на тези политики е с двупосо­
чен ефект върху енергийната сигурност. От една 
страна, увеличеното потребление на природен газ 
ще доведе до нарастване на зависимостта от внос 
на енергийни ресурси. От друга страна, обаче, 
газификацията ще подобри енергийната сигур­
ност, тъй като ще намали нуждата от първични 
ресурси. Подобен противоречив ефект ще има и 
увеличаването на ядреното електропроизводство.
От гледна точка на енергийна сигурност и 
устойчиво развитие най-предпочитан енергиен 
ресурс са възобновяемите източници. Съще­
временно обаче сравнително по-скъпите към 
момента технологии за оползотворяването им 
не позволяват тяхното бързо навлизане. Поради 
това ядрената енергия и природният газ пред­
ставляват подходящи ресурси за прехода към 
нисковъглеродни енергетика и икономика. 
(11) Като страна – членка на ЕС, България ще 
участва в бъдещите инициативи на Европейската 
комисия за свързване на трасетата за доставка 
между Балтийско, Адриатическо и Черно море 
по Газовата ос Север-Юг, основани на силните 
страни на регионалното сътрудничество, с цел 
подпомагане изпълнението на енергийни инфра­
структурни проекти и подобряване на пазарното 
развитие в региона. 
II. НАМАЛЯВАНЕ ЕМИСИИТЕ НА ПАР­
НИКОВИ ГАЗОВЕ
1. Европейска рамка
Светът е изправен пред предизвикателствата 
от промените в климата, предизвикани от на­
растването на обема на емисиите от парникови 
газове. Един от основните източници на емисии 
от парникови газове е потреблението на енергий­
ни ресурси. Поради това устойчивото енергийно 
развитие, конкретно – намаляването на емисиите 
на парникови газове, е изведено като център на 
енергийната политика. 
Общностните цели, известни като „20-20-20 
до 2020 г.“, са разпределени на национално ниво 
и ще бъдат постигнати чрез усилията на всички 
държави членки. Разпределянето на задължител­
ните цели е извършено на базата на справедливи 
критерии – отчитане нивото на БВП на човек 
от населението за съответната държава членка, 
постигнатият напредък, както и прогнозите за 
икономически растеж. Държавите членки с по-
нисък БВП на човек от населението от средния 
за ЕС получават редуцирани цели за сметка на 
тези държави членки, чийто БВП на човек от 
населението е по-висок от средния за ЕС-27.
Общата европейска цел за намаляване емиси­
ите на парникови газове с 20% до 2020 г. спрямо 
базовата 1990 г. ще се реализира чрез:
o Намаляване с 10% спрямо 2005 г. на еми­
сиите от инсталации, които са извън Европей­
ската схема за търговия с емисии на парникови 
газове (сгради, лека промишленост, транспорт, 
земеделие и отпадъци); 
o Намаляване с 21% спрямо 2005 г. на еми­
сиите от инсталации, участващи в Схемата за 
търговия с емисии (всички големи индустриал­
ни и енергийни източници на емисии, както и 
авиационният сектор).
2. Статус
Делът на емисиите парникови газове от 
всички енергийни дейности, включени в секто­
рите енергетика, индустрия, транспорт, селско 
стопанство и домакинства, представлява 70%2. 
Тези от сектор „Енергетика“ са 40% от общите 
емисии на парникови газове в страната.
Електропроизводствените централи и топ­
лофикациите са основен източник и емитират 
над 25 млн. тона СО2 годишно, като за 2009 г.3 
количеството емитирани емисии само от въ­
глищните централи е 19,8 млн. тона СО2. Тези 
енергийни дружества са задължени да участват 
в европейската Схема за търговия с квоти на 
емисии на парникови газове. Схемата работи 
на принципа „замърсителят плаща“. Плащането 
се състои в закупуване на квоти за отделяне на 
определени количества парникови газове при 
производството на електроенергия и топлинна 
енергия и в резултат на други производствени 
дейности. Целта на схемата е да насърчи по па­
зарен начин развитието и разпространението на 
нискоемисионни и високоефективни технологии. 
През периода 2008 – 2012 г. схемата функционира 
чрез система на национални тавани за емисии 
и национални планове за разпределянето на 
квоти за търговия с емисии на парникови га­
зове между инсталациите. На практика обаче 
българските инсталации започнаха ефективното 
си участие в схемата едва в началото на 2010 г. 
след одобрението от ЕК на Националния план 
за разпределние на квоти за търговия с емисии 
на парникови газове за периода 2008 – 2012 г.
2 Национални инвентаризации на парниковите 
газове, 2005 – 2008. 
3 Верифицирани доклади на операторите съгласно 
ЗООС.