Държавен вестник, бр. 36, 2000 г., стр. 45

Б Р О Й 36
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  4 5
не на тенденциите за състоянието на горите в
зависимост от въздействието на отделни еколо-
гични фактори на средата и тяхната динамика.
(2) Провежда се чрез пробни площи, разпо-
ложени върху цялата горска площ на страната,
заложени на пресечните точки на координатна
мрежа 16 Ч 16 км.
(3) Извършва се от специалисти от институ-
ти, университети и станции.
(4) Във всяка пробна площ се събира следна-
та информация:
1. физикогеографска и дендрологична харак-
теристика;
2. климатична характеристика и динамика
на основните климатични параметри;
3. морфологични и аналитични данни за
почвата и почвената покривка (киселинност,
хранителни елементи и натрупване на тежки
метали, състояние на лизиметрични води и др.);
4. акумулация и динамика на неорганични
елементи и тежки метали в листата на дървес-
ните видове;
5. характеристика и състояние на тревната
покривка под склопа на насажденията и акуму-
лация на тежки метали;
6. здравословно състояние, биологични и
абиотични увреждания и тяхното отражение
върху дървесната растителност;
7. таксационни промени и биомаса.
Чл. 8. (1) Лесопатологичният мониторинг в
стационарните обекти се провежда за просле-
дяване видовия състав, числеността и динами-
ката на насекомните и други вредители и бо-
лести, степента на повреди в горите от тях и за
определяне на количествените и качествените
показатели на популациите и тенденциите за
нарастване или намаляване.
(2) Лесопатологичният мониторинг в стаци-
онарните обекти се провежда от специалистите
на лесозащитните станции чрез неколкократно
обследване през годината.
Чл. 9. (1) В държавните лесничейства лесо-
защитните станции определят от 3 до 5 стацио-
нарни обекта, представляващи характерни или
първични огнища за основните вредители или
заболявания.
(2) Площта на всеки стационарен обект тряб-
ва да бъде не по-малка от 200 дка.
(3) Стационарните обекти се означават на
терена с трайни знаци, нанасят се на карта в
М 1:25 000 и за тях се попълва формуляр (при-
ложение № 2).
Чл. 10. (1) В стационарните обекти се съби-
ра информация за:
1. таксационна характеристика на насажде-
нието;
2. определяне на количествените показа-
тели на популацията на насекомния вредител
(абсолютна заселеност и коефициент на раз-
множаване);
3. определяне на качествените показатели
на популацията на насекомния вредител (пло-
довитост, полово съотношение, ентомофаги и
здравословно състояние);
4. определяне вида, размера и степента на
заболяването на дървесната растителност и
повредите.
(2) Събраната информация се отразява в
сведение по образец (приложение № 3).
Раздел III
Лесопатологично обследване
Чл. 11. (1) Лесопатологичното обследване се
провежда след констатирано нападение от вре-
дители, болести и други повреди.
(2) При лесопатологичното обследване се
установяват:
1. размерът на нападнатата площ;
2. видът на вредителя и повредата;
3. причинителят на болестта и повредата;
4. степента на нападение.
Чл. 12. (1) Лесопатологичното обследване е
текущо-оперативно и специално.
(2) Текущо-оперативното обследване се из-
вършва всяка година в зависимост от биологи-
ята на вредителите и причинителите на заболя-
вания и други повреди.
(3) На текущо-оперативно лесопатологично
обследване подлежат:
1. действащи огнища от насекоми, болести и
други повреди;
2. всички площи, в които при наблюденията
са установени признаци за нападения от вреди-
тели, болести и други повреди;
3. насаждения, в които през предходни годи-
ни е имало стихийни бедствия—пожари, повре-
ди от сняг и вятър, замърсяване, масово съхне-
не на дървета и др.;
4. горски разсадници и новосъздадени култу-
ри, в които са установени повреди по фиданките;
5. временни и постоянни складове за дърве-
ни материали.
(4) Специално обследване се провежда при
възникване на лесопатологичен проблем за
отделна територия или за цялата страна, като:
масово съхнене на гори, поява и повреди от нов
насекомен или друг вредител или причинител
на заболяване и др.
Чл. 13. (1) Лесопатологичното обследване се
извършва маршрутно чрез залагане на пробни
площи и моделни дървета, феромони и др. Ре-
зултатите от обследването се отразяват в днев-
ник (приложение № 4).
(2) Броят на пробните площи и моделните
дървета се определят в зависимост от големина-
та на обследваната гора и вида на вредителя или
заболяването. Те не могат да бъдат по-малко от
3 броя пробни площи за обект с размер 1 дка и/
или 3—5 броя моделни дървета за обект.
(3) Феромоните биват полови и агрега-
ционни:
1. половите феромони се използват при ле-
сопатологичното обследване на гъботворка,
борова процесионка, летораслозавивачка и др.
за установяване началото и продължителност-
та на летежа; залагат се до 10 броя на обект на
височина 1,5 м над земята;