Държавен вестник, бр. 13, 2008 г., стр. 17

Б Р О Й  13
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  17
“а”, и/или с изпитателен или професионален
стаж, изискван в допълнение към този курс;
3. диплома, удостоверяваща успешното за-
вършване на:
а) обучение след завършване на средно об-
разование, различно от посоченото в т. 4 и 5, с
продължителност най-малко една година при
редовна форма на обучение или с равностойна
продължителност при задочна форма; в тези
случаи успешното завършване на средно обра-
зование, което се изисква за прием в универси-
тет или друго висше училище, или на професи-
онално обучение в допълнение към средното
образование, трябва да е било предпоставка за
прием за това обучение, или
б) обучение, посочено в списъка на курсове-
те за обучение със специална структура по чл. 6,
ал. 1, т. 2, равностойно на обучението, посоче-
но в буква “а”, което предоставя достатъчна
професионална подготовка за изпълнение на
съответните отговорности и функции;
4. диплома, удостоверяваща успешно завърш-
ване на обучение след средно образование с про-
дължителност не по-малко от три и не повече от
4 години при редовна форма на обучение или с
равностойна продължителност при задочна фор-
ма в университет или друго висше училище, или
училище, предоставящо обучение на равностой-
но ниво, както и професионалното обучение, изис-
квано в допълнение към това обучение;
5. диплома, удостоверяваща успешно завърш-
ване на обучение след средно образование с про-
дължителност не по-малко от 4 години при ре-
довна форма на обучение или с равностойна про-
дължителност при задочна форма в университет
или друго висше училище, или училище, предос-
тавящо равностойно обучение, както и успешно
завършване на професионалното обучение, изис-
квано в допълнение към това обучение.
Чл. 26. Всяко доказателство или съвкупност
от доказателства за професионални квалифи-
кации, издадени от компетентен орган в друга
държава членка, удостоверяващи успешно за-
вършване на обучение в Общността, което е
признато от тази държава членка за равностой-
но по отношение на квалификационното ниво и
дава същите права за достъп или подготвя за
упражняване на тази професия, се приравнява
на доказателство за професионална квалифи-
кация от съответното ниво по чл. 25.
Чл. 27. Когато държавата членка по произ-
ход или местопребиваване е повишила изисква-
ното квалификационно ниво за достъп до про-
фесия и за нейното упражняване и по силата на
национални законови, подзаконови или адми-
нистративни разпоредби завършилите обучение
преди датата на промяната се ползват с придо-
бити права, проведеното обучение се смята за
съответстващо на нивото на новото обучение.
Чл. 28. (1) Когато достъпът до регулирана
професия в Република България е обвързан с
притежаване на определени професионални
квалификации, органът по признаване разре-
шава достъпа до тази професия и нейното уп-
ражняване при същите условия, които се при-
лагат към българските граждани, ако заяви-
телите притежават удостоверение за право-
способност или доказателства за професио-
нални квалификации, изисквани от друга дър-
жава членка за достъп до професията или за
нейното упражняване на територията на тази
държава членка.
(2) Удостоверенията за правоспособност или
доказателствата за професионални квалифика-
ции по ал. 1 трябва да отговарят на следните
условия:
1. да са издадени от компетентен орган в друга
държава членка;
2. да удостоверяват квалификационно ниво,
което е най-малко равностойно на непосредст-
вено по-ниското от изискваното в Република
България за упражняване на същата професия.
(3) Когато професията не е регулирана в
държавата членка по произход или по место-
пребиваване, достъпът до нея се разрешава и на
заявители, които са я упражнявали при пълно
работно време в продължение най-малко на две
през последните 10 години в тази държава член-
ка и притежават едно или повече от удостове-
ренията за правоспособност или доказателства
за професионална квалификация.
(4) Удостоверенията за правоспособност и
доказателствата за професионална квалификация
по ал. 3 трябва да отговарят на изискванията на
ал. 2 и да удостоверяват, че заявителят е подгот-
вен за упражняването на съответната професия.
(5) Професионалният опит от две години по
ал. 3 не се изисква, ако доказателствата за про-
фесионалната квалификация на заявителя удос-
товеряват завършването на регулирано образо-
вание и обучение на квалификационно ниво по
чл. 25, т. 2, 3, 4 и 5. На квалификационното ниво
по чл. 25, т. 3 се приравнява образование и обу-
чение, посочено в списъка на регулирано обра-
зование и обучение по чл. 6, ал. 1, т. 3.
(6) Извън случаите по ал. 2, т. 2 достъп до
регулирана професия и упражняването є се раз-
решава, когато в Република България достъ-
път до тази професия е обвързан с притежаване
на професионална квалификация, удостоверя-
ваща успешно завършване на висше образова-
ние с продължителност 4 години и заявителят
притежава квалификационно ниво по чл. 25, т. 3.
Чл. 29. (1) Органът по признаване може да
изиска от заявителя да премине стаж за прис-
пособяване с продължителност до три години
или да положи изпит за признаване на право-
способност в случаите, когато:
1. продължителността на обучението, за кое-
то е представил доказателства при условията на
чл. 28, ал. 1 или 3, е най-малко с една година по-
кратка от изискваната в Република България;
2. обучението, удостоверено с доказателст-
вата за професионални квалификации, обхва-
ща съществено различно съдържание от изис-
кваното в Република България;
3. регулираната професия в Република Бъл-
гария включва една или повече професионал-
ни дейности, които не са включени в съответ-
ната професия в държавата членка по произ-