Държавен вестник, бр. 58, 2010 г., стр. 4

СТР.  4	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  58
(9) Когато работодателят не е разрешил 
ползването на отпуска за периода, посочен в 
графика по ал. 1, работникът или служителят 
има право сам да определи времето за полз­
ването му, като уведоми за това работодателя 
писмено поне две седмици предварително.“
§ 8. Член 176 се изменя така:
„Отлагане на ползването 
Чл. 176. (1) Поради важни производствени 
причини работодателят може да отложи за 
следващата календарна година ползването на 
част от платения годишен отпуск в размер не 
повече от 10 работни дни.
(2) Ползването на платения годишен отпуск 
може да се отложи и когато през календар­
ната година, за която се отнася, работникът 
или служителят не е имал възможност да го 
ползва изцяло или отчасти поради ползване 
на отпуск за временна неработоспособност, 
за бременност, раждане и осиновяване или 
за отглеждане на малко дете. В този случай 
платеният годишен отпуск се ползва наведнъж 
в календарната година, в която е отпаднала 
причината за неползването му.
(3) Правото на работника или служителя 
на платен годишен отпуск се погасява след 
изтичане на две години от края на годината, 
за която се полага този отпуск. Когато плате­
ният годишен отпуск е отложен при условията 
и по реда на ал. 2, правото на работника или 
служителя на платен годишен отпуск се пога­
сява след изтичане на две години от края на 
годината, в която е отпаднала причината за 
неползването му.“
§ 9. В чл. 221, ал. 1 след думите „чл. 327“ 
се добавя „ал. 1“.
§ 10. В чл. 222, ал. 2 след думите „чл. 327“ 
се добавя „ал. 1“.
§ 11. В чл. 224 ал. 1 се изменя така:
„(1) При прекратяване на трудовото пра­
воотношение работникът или служителят има 
право на парично обезщетение за неизползвания 
платен годишен отпуск за текущата календарна 
година пропорционално на времето, което се 
признава за трудов стаж, и за неизползвания 
отпуск, отложен по реда на чл. 176, правото 
за който не е погасено по давност.“
§ 12. В чл. 327 се правят следните изменения 
и допълнения:
1. Досегашният текст става ал. 1 и в нея се 
създават т. 10 и 11:
„10. работодателят преустанови дейността си;
11. работодателят е предоставил неплатен 
отпуск на работника или служителя без негово 
съгласие.“
2. Създават се ал. 2 и 3:
„(2) В случаите по ал. 1, т. 10, когато ра­
ботникът или служителят не може да подаде 
писменото си заявление за прекратяване на 
трудовия договор, поради това че работодате­
лят, лицето, което го представлява, или лицето, 
определено да получава кореспонденцията на 
работодателя, не могат да бъдат намерени 
на адреса на управление, посочен в трудовия 
договор, заявлението може да се подаде в ин­
спекцията по труда по седалището или адреса 
на управление на работодателя. Ако след про­
верка, извършена съвместно от контролните 
органи на инспекцията по труда, Националния 
осигурителен институт и Националната агенция 
за приходите, се установи, че действително 
работодателят е преустановил дейността си, 
трудовият договор се смята прекратен от датата 
на завеждане на заявлението в инспекцията по 
труда по седалището или адреса на управление 
на работодателя.
(3) Редът за извършване на проверката по 
ал. 2 се определя с наредба на министъра на 
труда и социалната политика, съгласувана с уп­
равителя на Националния осигурителен институт 
и с изпълнителния директор на Националната 
агенция за приходите.“
§ 13. В чл. 349 се създава ал. 3:
„(3) В случаите по чл. 327, ал. 2 датата и 
основанието за прекратяване на трудовото пра­
воотношение се вписват в трудовата книжка 
от инспекцията по труда, в която е подадено 
заявлението.“
§ 14. Създава се чл. 403а:
„Задължения на работодателя във връзка 
с контрола за спазване на трудовото законо­
дателство
Чл. 403а. (1) В предприятието, в неговите 
поделения, обекти и работни площадки, както 
и на други места, на които се полага наемен 
труд, работодателят е длъжен да държи на 
разположение на контролните органи екзем­
пляр от правилника за вътрешния трудов ред 
и документи, свързани с разпределението на 
работното време и организацията на работа: 
заповеди за полагане на извънреден труд, за 
дежурство, за времето на разположение, за 
установяване на непълно работно време и 
поименни графици за работа за периода, за 
който е установено сумирано изчисляване на 
работното време.
(2) Работодателят е длъжен писмено да 
определи длъжностни лица в предприятието, в 
неговите поделения, обекти и работни площад­
ки, както и на други места, на които се полага 
наемен труд, които да го представляват пред 
контролните органи на инспекцията по труда.“
§ 15. В чл. 413, ал. 2 думите „от 10 000 до 
15 000 лв.“ се заменят с „от 1500 до 15 000 лв.“, 
а думите „от 2500 до 10 000 лв.“ се заменят с 
„от 1000 до 10 000 лв.“.
§ 16. В чл. 414 се правят следните изменения:
1. В ал. 1 думите „от 10 000 до 15 000 лв.“ 
се заменят с „от 1500 до 15 000 лв.“, а думите 
„от 2500 до 10 000 лв.“ се заменят с „от 1000 
до 10 000 лв.“.
2. В ал. 3 думите „15 000 лв.“ се заменят с 
„1500 до 15 000 лв.“, а думите „10 000 лв.“ се 
заменят с „от 1000 до 10 000 лв.“.