Държавен вестник, бр. 33, 2005 г., стр. 8

С Т Р .  8
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  33
от Конституцията” (създадени с § 19 и 22
ЗИДЗСВ), които овластяват общите събрания
на съответните им колегии да се отнасят към
Конституционния съд на основание чл. 150,
ал. 1 от Конституцията, са в противоречие с
конституционния текст. Единствено пленуми-
те на двете върховни съдилища имали право
да направят това. Според главния прокурор
посочването в Конституцията на ВКС и ВАС
означава техния цялостен персонален състав.
Конституционният съд обсъди доводите на
главния прокурор и становищата на заинтере-
сованите страни.
Като има предвид изложеното в част първа
на това решение във връзка с даденото задъл-
жително тълкуване на чл. 150, ал. 1 от Консти-
туцията, прие следното:
Атакуваните разпоредби от Закона за съ-
дебната власт са създадени с § 19 и 22 ЗИДЗСВ
през 2002 г. Член 84, ал. 1, т. 1 и чл. 95, т. 1 и
т. 2 ЗСВ определят в какъв състав заседават
подразделенията на ВКС и ВАС в отделните
случаи. Разпоредбите, чиято противоконсти-
туционност се поддържа, посочват, че общи-
те събрания на техните колегии вземат реше-
ние за сезиране на Конституционния съд по
реда на чл. 150, ал. 1 от Конституцията. Ре-
дакцията на текстовете е претърпяла три из-
менения от 1994 до 2002 г. Последното е съоб-
разено с определение № 1 от 1997 г. по к.д.
№ 5/97 г. Във връзка с разпоредби на Закона
за съдебната власт Конституционният съд в
това определение е посочил, че задължение
на законодателя е да приведе законодателст-
вото в съответствие с конституционните раз-
поредби, “респ. с начина, по който те са из-
тълкувани от Конституционния съд”. И това
е направено с § 19 и 22 ЗИДЗСВ, като е поста-
новено, че общите събрания на съответните
колегии могат да вземат решение за сезиране
на Конституционния съд на основание чл. 150,
ал. 1 от Конституцията.
В съответствие със становището си по тъл-
куването на чл. 150, ал. 1 от Конституцията
съдът намира, че оправомощаването на Вър-
ховния касационен съд и Върховния админис-
тративен съд да сезират Конституционния съд
на основание чл. 150, ал. 1 от Конституцията
не означава, че правото е предоставено само
на двата съда в персоналната цялост на пле-
нумите на всеки от тях, а това право имат и
общите събрания на колегиите им, които също
така се идентифицират с наименованията Вър-
ховен касационен съд и Върховен админист-
ративен съд.
Върховен касационен съд и Върховен ад-
министративен съд според конституционния
законодател са не само пленумите на всички
техни съдии, а и подразделенията им, общи
събрания на съответните колегии и отделни-
те състави. Хипотезата на чл. 150, ал. 2 от Кон-
ституцията могат да осъществят само послед-
ните. На пленумите и общите събрания на ко-
легиите принадлежи инициативата да сезират
Конституционния съд по чл. 150, ал. 1 от Кон-
ституцията.
Поради това и разпоредбата на посочените в
искането текстове от Закона за съдебната власт
не са противоконституционни.
По изложените съображения и на основание
чл. 149, ал. 1, т. 1 и 2 от Конституцията Консти-
туционният съд
Р Е Ш И :
1. Правомощие да сезира Конституционния
съд по чл. 150, ал. 1 от Конституцията имат
пленумите на Върховния касационен съд и Вър-
ховния административен съд, състоящи се от
всички съдии и общите събрания на техните
колегии.
 2. Отхвърля искането на главния проку-
рор на Република България за установяване
противоконституционността на чл. 84, ал. 1,
т. 2 и на чл. 93, т. 3 от Закона за съдебната
власт в частта им “както и когато се вземе
решение за сезиране на Конституционния съд
на основание чл. 150, ал. 1 от Конституция-
та”, създадени с § 19 и 22 от Закона за измене-
ние и допълнение на Закона за съдебната власт
(ДВ, бр. 74 от 2002 г.).
Съдията Лазар Груев е подписал решението
с особено мнение.
Председател: Неделчо Беронов
ОСОБЕНО МНЕНИЕ
на съдията Л. Груев
по конституционно дело № 2 от 2005 г.
Подписах решението по к.д. № 2/2005 г. с
особено мнение по следните съображения:
Мотивите на решението не съдържат комен-
тар на някои поставени или свързани с искане-
то на главния прокурор въпроси, а отговорът
им според мен е от съществено значение за
формиране на цялостно отношение.
Приемам възприетия подход за поредността
при обсъждане на поставените искания, докол-
кото тълкуването на разпоредбата на чл. 150,
ал. 1 от Конституцията относно това, в какъв
състав ВКС и ВАС следва да сезират КС, пре-
допределя и отношението към претендираната
противоконституционност на съответните тек-
стове от ЗСВ. Допуснато е обаче известно стес-
няване на рамката при обсъждане на тълкува-
телния въпрос, предопределено от втората част
на искането за обявяване на противоконститу-
ционност на съответните текстове на ЗСВ.