Държавен вестник, бр. 93, 2003 г., стр. 35

Б Р О Й  93
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  35
(2) Лаборатория, акредитирана по БДС EN
ISO 17025, след извършване на анализ на проби
от храни изготвя протокол за изпитване и за-
ключение съгласно приложение № 5 за съответ-
ствието на резултатите с нормативните актове.
(3) Когато пробите са взети по реда на чл. 2,
ал. 1 и ал. 2, т. 1, 2, 3 и 4, протоколът и сертифи-
катът или протоколът и заключението по ал. 1
и 2 се изготвят в по 3 екземпляра, единият от
които остава в лабораторията, а другите два се
връчват на държавния инспектор, взел проба-
та. Държавният инспектор връчва един екзем-
пляр на заинтересованото лице или негов пред-
ставител в обекта, от който е взета пробата.
(4) Когато пробите са взети по реда на чл. 2,
ал. 2, т. 5, протоколът и сертификатът или прото-
колът и заключението по ал. 1 и 2 се изготвят в по
два екземпляра, единият от които остава в лабо-
раторията, а другият се връчва срещу подпис на
заинтересованото лице или негов представител.
Чл. 19. (1) В срок до три работни дни от по-
лучаване на протокола и сертификата или про-
токола и заключението заинтересованото лице
може да оспори резултатите от лабораторните
анализи и да поиска извършване на контролна
експертиза на втората част от двойната лабора-
торна проба.
(2) Контролната експертиза по ал. 1 се из-
вършва след писмено заявление на заинтересова-
ното лице, подадено чрез ръководителя на орга-
на на държавен контрол, извършил изследване-
то, до висшестоящия орган на държавен контрол.
 (3) Висшестоящият орган на държавен кон-
трол разпорежда извършването на контролна
експертиза в акредитирана лаборатория, раз-
лична от лабораторията, извършила първона-
чалното изследване.
(4) По желание на заинтересованото лице
контролната експертиза може да се извърши в
присъствието на негов представител.
(5) Резултатите от контролната експертиза
са окончателни и не подлежат на оспорване.
Чл. 20. Собственикът на храната е отгово-
рен за правилното є съхранение до получаване
на протокола, сертификата и заключението от
контролната експертиза.
Чл. 21. Когато контролната експертиза по-
твърди първоначалните резултати на органите
на държавния контрол, лицето, поискало из-
вършването є, заплаща нейната стойност.
Чл. 22. (1) Когато резултатите от лаборатор-
ните изследвания потвърждават съответствието
на храната с нормативните актове, държавният
инспектор проверява храната за настъпили про-
мени по време на спирането и писмено отменя
даденото предписание по чл. 3, ал. 1 в 3-дневен
срок от датата на получаване на резултатите.
(2) Ако при лабораторните изследвания се
установи, че храната не съответства на норма-
тивните актове, държавният инспектор пред-
лага да бъде издадена заповед за преработка,
използване за други цели в преработен или не-
преработен вид или унищожаване на храната.
(3) Заповедта по ал. 2 се издава от ръководи-
теля на съответния орган на държавен контрол.
(4) Заповедта по ал. 3 подлежи на обжалва-
не по реда на Закона за административното про-
изводство.
(5) Обжалването на заповедта по ал. 4 не
спира изпълнението є.
 Допълнителна разпоредба
§ 1. По смисъла на тази наредба:
1.  “партида”  е няколко единици от храна, пред-
назначена за продажба, произведени и опакова-
ни при еднакви условия, които имат идентични
производствени и опаковъчни характеристики;
2. “размер (големина) на партидата” е коли-
чеството є, изразено чрез масата (обема) на хра-
ната при непакетирани храни или брой единич-
ни потребителски или транспортни опаковки
при пакетираните храни;
3. “проба” е определено количество храна
(брой опаковки, маса, обем, екземпляри), под-
брано от партидата и предназначено за извър-
шване на контрол върху качеството и безопас-
ността на храната;
4. “промишлена опаковка” е опаковка, коя-
то обвива неопакована храна, предназначена за
продажба на едро или за допълнителна обра-
ботка (разфасоване, препакетиране, технологич-
на обработка и др.), и не се предлага като еди-
ница на крайния потребител;
5. “заинтересовано лице” е собственикът или
наемателят на обекта за производство или тър-
говия с храни, на когото е издадено санитарно
или ветеринарномедицинско разрешително от
органите на държавния санитарен контрол или
органите на държавния ветеринарно-санитарен
контрол;
6. “обща проба” е част от партида, подбрана
от общата съвкупност на храната; тя се състои
от отделни потребителски опаковки или от пред-
ставителни количества при непакетираните хра-
ни, уточнени като единица мярка за съответни-
те видове храни (брой, маса, обем, екземпляри);
7. “средна проба” е част от обща проба, взета
след подходящо смесване, разместване, разбърк-
ване или хомогенизиране; тя отразява обективно
състоянието на цялата партида; при нехомогенна
продукция средната проба отразява пропорцио-
нално съотношенията на съставните є части;
8. “двойна лабораторна проба” е пробата,
предназначена за лабораторен анализ; тя пред-
ставлява средната проба, разделена на две рав-
ни части; всяка част е в минималното количес-
тво, необходимо за лабораторния анализ, по сми-
съла на приложение № 2.
Заключителни разпоредби
§ 2. Наредбата се издава на основание чл. 33
от Закона за храните и е съгласувана с министъ-
ра на земеделието и горите.
§ 3. С тази наредба се отменя Наредба № 2 от
1997 г. за вземане на проби от хранителни про-
дукти (ДВ, бр. 10 от 1997 г.).
Министър: Сл. Богоев