Държавен вестник, бр. 33, 2016 г., стр. 4

СТР.  4	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  33
2. имат разрешение за продължително пре-
биваване в Република България на основание 
чл. 24, ал. 1, т. 2, 6 – 8, 10, 14, 16, 19 и 20 и 
чл. 24в от Закона за чужденците в Република 
България.
(2) Право на достъп до пазара на труда 
на основание извън посочените в ал. 1 може 
да получат работници – граждани на трети 
държави, които законно пребивават на тери-
торията на Република България, когато са:
1. лица от български произход – до получа-
ване на разрешение за постоянно пребиваване;
2. лица, работили в предходен период, преди 
подаване на искането за достъп до пазара на 
труда, при условията на международен дого-
вор, по който Република България е страна;
3. лица, работили без разрешение за работа 
при условията на чл. 9, ал. 3 – при продъл-
жаване на заетостта над три месеца;
4. членове на семейство на продължително 
пребиваващ в Република България чужде-
нец – гражданин на трета държава.
Чл. 9. (1) Не се изисква разрешение по 
чл. 7, ал. 3 за работници – граждани на трети 
държави:
1. посочени в чл. 88 от Кодекса на търгов-
ското корабоплаване;
2. с разрешение за дългосрочно или по-
стоянно пребиваване в Република България 
и членовете на техните семейства;
3. с предоставено право на убежище или 
с предоставена международна закрила в 
Република България по реда на Закона за 
убежището и бежанците;
4. за които това е предвидено в междуна-
роден договор, по който Република България 
е страна;
5. които са членове на семейство на бъл-
гарски граждани;
6. които са членове на семейство на граж-
данин на държава – членка на Европейския 
съюз, на държава – страна по Споразумението 
за Европейското икономическо пространство, 
или на Конфедерация Швейцария, които по 
силата на сключени международни договори 
с Европейския съюз имат право на свободно 
движение;
7. които са акредитирани като членове на 
чуждестранни дипломатически, консулски и 
търговски представителства, както и на пред-
ставителства на международни организации 
в Република България;
8. официално акредитирани в Република 
България кореспонденти на чуждестранни 
средства за масово осведомяване;
9. ползващи се с правата по чл. 29, ал. 3 
от Закона за убежището и бежанците;
10. търсещи убежище или международна 
закрила – за трудова дейност, организирана 
в центровете на Държавната агенция за бе-
жанците при Министерския съвет;
11. ползващи се с правата по чл. 44а, ал. 4 
от Закона за чужденците в Република Бълга-
рия – до осъществяване на експулсирането.
(2) Заетостта на членовете на семейства по 
ал. 1, т. 2, 5 и 6, както и на лицата по ал. 1, 
т. 9 и 11 се декларира по ред, определен в 
правилника за прилагане на закона.
(3) Работник – гражданин на трета дър-
жава, командирован в Република България 
от чуждестранния му работодател за срок до 
три месеца в рамките на 12 месеца, може да 
изпълнява определени задачи без разрешение 
за работа въз основа на еднократна регистра-
ция в Агенцията по заетостта.
(4) Работник – гражданин на трета дър-
жава, командирован в Република България 
от чуждестранния му работодател за срок 
до 6 месеца в рамките на 12 месеца, може 
да изпълнява определени задачи, свързани с 
контрола и координацията по изпълнението 
на договор за туристически услуги между 
чуждестранен туроператор и български тур- 
оператор или хотелиер, без разрешение за 
работа, въз основа на еднократна регистрация 
в Агенцията по заетостта.
(5) Условията и редът за регистрация по 
ал. 3 и 4 се определят с правилника за при-
лагане на закона.
Чл. 10. (1) В 7-дневен срок от датата 
на действителното започване на работа на 
гражданина на трета държава работодателят 
уведомява за това Изпълнителна агенция 
„Главна инспекция по труда“.
(2) При наемане на работа или при приемане 
на работник – гражданин на трета държава, 
работодателят изисква от него да представи 
валиден документ за пребиваване, нотариално 
заверено копие от който съхранява за срока 
на наемането или приемането.
(3) Условията по ал. 2 се изпълняват и по 
отношение на командированите работници 
и служители от трети държави от местното 
лице, което ги е приело.
(4) При предсрочно прекратяване на тру-
довото правоотношение на работника – граж-
данин на трета държава, или на командиров-
ката в рамките на предоставяне на услуги, 
работодателят или лицето, приело работника, 
уведомява писмено Агенцията по заетостта 
в тридневен срок от датата на прекратяване 
на заетостта.
Чл. 11. (1) Изпълнителният директор на 
Агенцията по заетостта отказва да предостави 
решението по чл. 7, ал. 3, когато:
1. не са спазени разпоредбите на чл. 7, 
ал. 1 и 7 и чл. 8, ал. 1; 
2. не са спазени процедурите, определени 
с правилника за прилагане на закона;
3. работодателят има влязло в сила наказа-
телно постановление в предходен двугодишен 
период за ползване труда на чужденец без