Държавен вестник, бр. 1, 2008 г., стр. 3

Б Р О Й  1
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  3
Въпросът за преценката за конституционо-
съобразността на този законов ред за събиране
на вземанията от неизправните длъжници за
извършваните им услуги, регламентирани от ЗЕ,
не е нов за Конституционния съд. По него съ-
дът е имал вече възможността да се произнесе
по спор във връзка с атакуване конституционо-
съобразността на чл. 154 ЗЕ, който урежда по
същия начин—по реда на чл. 237, буква “к” ГПК
на основание на извлечение от сметка, събира-
нето от топлопреносното предприятие на взе-
манията си от неизправните длъжници за из-
вършените им услуги. С Решение № 4 от 2007 г.
по к.д. № 10 от 2006 г. съдът отхвърли искането
за установяване на твърдяната противоконсти-
туционност, тъй като при произнасянето му то
не получи изискуемото от Конституцията мно-
зинство—повече от половината от всички съ-
дии. Такова мнозинство не получи и станови-
щето за непротивоконституционност на атаку-
ваните разпоредби.
Законовата уредба, предмет на настоящо-
то искане за установяване противоконститу-
ционност на чл. 107 и 184 ЗЕ обаче се разли-
чава от тази по чл. 154 ЗЕ. Това различие не
засяга съществото на твърдяното противоре-
чие с Конституцията—ползването на реда на
чл. 237, буква “к” ГПК за събирането на взе-
манията от неизправните длъжници, а само
кръга на субектите, в отношенията, между
които може да се ползва този ред. С чл. 154
ЗЕ е регламентирана само възможността на
топлопреносното предприятие, което се явя-
ва като краен снабдител, да събира задълже-
нията на потребителите—неизправни длъж-
ници по реда на чл. 237, буква “к” ГПК въз
основа на извлечението по сметките на топ-
лопреносното предприятие. В същото време
релевираните като противоконституционни
разпоредби с настоящото искане разширяват
значително кръга на субектите, в отношени-
ята между които може да се използва този
ред. Така разпоредбите на чл. 107 и 184 ЗЕ
предвиждат ползването на този ред не само в
отношенията между крайните снабдители на
електрическа енергия и природен газ и неиз-
правните им длъжници, наричани в тази хи-
потеза “битови потребители” в Закона за енер-
гетиката. Предвижда се този начин на раз-
плащане да се използва и в отношенията меж-
ду обществени доставчици, обществени снаб-
дители на електрическа енергия и природен
газ, електроенергийния системен оператор,
преносното предприятие и разпределителни-
те предприятия, т.е. между юридически лица
и търговци, и неизправните им длъжници като
страни по сделки в областта на енергетиката.
Според чл. 150, ал. 3 от Конституцията ом-
будсманът може да сезира Конституционния
съд с искане за установяване на противоконс-
титуционност на закон, с който се нарушават
права и свободи на гражданите. Като е сезирал
Конституционния съд с искане за установява-
не на противоконституционност на чл. 107 и
184 ЗЕ и в частта им, отнасяща се до прилагане
реда на чл. 237, буква “к” ГПК за събиране на
вземанията от неизправни длъжници в отно-
шения между предприятия и търговци в об-
ластта на енергетиката, омбудсманът е изля-
зъл извън обхвата на предоставената му от
чл. 150, ал. 3 от Конституцията инициатива. В
посочените случаи не се касае до нарушени
права и свободи на граждани, само в която
хипотеза омбудсманът има инициативата да
сезира Конституционния съд. Към хипотезата
на нарушени права на гражданите по смисъла
на конституционната разпоредба в конкретно-
то сезиране за установяване противоконститу-
ционност на чл. 107 и 184 ЗЕ може да бъде
отнесена само частта от него, която засяга
дадената с оспорените разпоредби възможност
на крайния снабдител да събира вземанията
си по реда на чл. 237, буква “к” ГПК от неиз-
правния длъжник—потребител като гражда-
нин по смисъла на чл. 150, ал. 3 от Конститу-
цията.
Според чл. 25, ал. 2 от Правилника за органи-
зацията на дейността на Конституционния съд
той може да се произнесе по допустимостта на
искането във всяка фаза на конституционния
процес. С оглед на това Конституционният съд,
като взе предвид , че с Определение № 5 от 9
октомври 2007 г. е допуснал за разглеждане по
същество искането за установяване на противо-
конституционност на чл. 107 и 184 ЗЕ в цялост,
намира, че то следва да бъде отменено. За раз-
глеждане по същество трябва да бъде допуснато
искането само в частта му, в която атакуваните
разпоредби дават възможност на крайните снаб-
дители да събират вземанията си за доставена
електрическа енергия и природен газ от неиз-
правните длъжници по реда на чл. 237, буква “к”
ГПК въз основа на извлечения от сметките. Пред-
вид на изложеното, след като съдът намира ис-
кането допустимо за разглеждане по същество
само частично, за счетената за недопустима част
от искането то следва да се отхвърли и производ-
ството по делото съответно бъде прекратено.
Конституционният съд, като взе предвид
изложените в искането съображения и постъ-
пилите писмени становища от някои от заинте-
ресуваните страни, приема следното:
По отношение на твърдяното противоречие
с чл. 56 от Конституцията
Конституционният съд единодушно приема
за неоснователно твърдението на искателя за
наличието на противоречие на атакуваните
разпоредби с чл. 56 от Конституцията по след-
ните съображения:
Правото на защита, прогласено от чл. 56 от
Конституцията, е едно от основните конститу-
ционни права, което има особено голямо значе-
ние в правовата държава. То има широко съ-
държание, но преди всичко предполага задъл-
жение на държавата да обезпечи ефективна въз-
можност за защита на нарушените или застра-
шени права пред съдебните или администра-