Държавен вестник, бр. 71, 2003 г., стр. 41

Б Р О Й  71
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  41
дължали или за които са били дължими осигу-
рителни вноски. Същите, както и приходи от
други източници, например от държавата за
някои рискове, формират специални фондове,
които по съдържанието и предназначението си
са източници за осигурителните обезпечител-
ни плащания. Последните имат поначало кон-
трибутивен характер и покриват загубени пора-
ди настъпването на осигурените социални рис-
кове доходи и винаги се определят в конкретен,
нормативно определен размер по отношение на
всички осигурени лица. Съгласно чл. 11, ал. 1,
т. 2, буква “б” КЗОО осигурените за всички оси-
гурени социални рискове лица имат право на
парични помощи за профилактика и рехабили-
тация. Така в Кодекса за задължителното об-
ществено осигуряване, като нормативен акт,
който урежда държавното обществено осигуря-
ване (задължителното) при изчерпателно из-
брояване на осигурените социални рискове
(чл. 1), и допълнителното задължително пен-
сионно осигуряване, е регламентирано и право-
то на парична помощ за профилактика и реха-
билитация. Въведеният критерий за неговото
упражняване е този за осигуреност за всички
социални рискове на евентуално бъдещите не-
гови носители. Конкретно това право е уредено
и в чл. 12, ал. 1, т. 2 КЗОО по отношение оси-
гурените за трудова злополука и професионал-
на болест, като с изменението на КЗОО със
ЗИДКЗОО (ДВ, бр. 1/2002 г.) така възприетото
изискване е последователно приложено и е пре-
махнато това право по отношение на категори-
ята лица, осигурени само за рисковете трудова
злополука и професионална болест. Сама по себе
си паричната помощ за профилактика и реха-
билитация, като вид парично осигурително
обезпечение за временна неработоспособност
поради настъпване на осигурените социални
рискове общо заболяване, трудова злополука и
професионална болест, има еднократен и крат-
котраен характер. При реализирането именно
на посочените рискове се изплащат осигурител-
ните помощи от средствата на съответния оси-
гурителен фонд “Пенсии”, фонд “Трудова зло-
полука и професионална болест”, фонд “Общо
заболяване и майчинство”, в зависимост от вида
на осигурения случай. Тук именно се установя-
ва връзката между повдигнатия пред настоя-
щия съдебен състав спор за законосъобразност
на обжалвания нормативен административен
акт и направеното изложение. Съгласно чл. 1
от него тази инструкция регламентира услови-
ята и реда за разходване на паричните помощи
за профилактика и рехабилитация от средства-
та на ДОО, обособени в 1. фонд “Общо заболя-
ване и майчинство”; 2. фонд “Пенсии”; 3. фонд
“Трудова злополука и професионална болест”.
В тези самостоятелни осигурителни фондове,
както и останалите, установени в чл. 18 КЗОО,
се натрупват и изразходват паричните средства
на държавното обществено осигуряване, като
всеки един от тях се характеризира със специ-
фиката на източниците за събирането им и це-
лите, за които те се изразходват, и е недопусти-
мо отклоняване на средства и постъпления от
един от тях за целите на друг и обратно. Тази
особеност на финансовото устройство на ДОО,
както и бюджетната уредба и определеност на
неговите паричните средства са в основата на
управлението на ДОО от НОИ, което се осъ-
ществява в изпълнение на чл. 33 КЗОО. Тук под
управление се разбира организиране събира-
нето, съхраняването и разходването на тези
средства, като конкретно законово формули-
раните негови компоненти са установени в ал. 3
на цитираната разпоредба от КЗОО. От друга
страна орган на управление на НОИ е надзор-
ният му съвет, като той е колективен орган,
изграден на трипартитен принцип. Сега обсъж-
даната инструкция е издадена именно от този
орган, въз основа на законовата делегация, да-
дена му с разпоредбата на чл. 17 от Закона за
бюджета на държавното обществено осигурява-
не за 2002 г. (ДВ, бр. 111 от 2001 г., в сила от
1.I.2002 г.). Съгласно изречение второ от нея тя
се обнародва в “Държавен вестник”. От пред-
ставената по делото административна препис-
ка, включваща и протокол № 3 от заседание на
Надзорния съвет, проведено на 10 януари 2002 г.,
по безспорен начин се установява, че той на
основание чл. 11 ЗБДОО за 2002 г. е приел про-
ект на този административен акт и е възложил
на управителя на НОИ да го изпрати за обна-
родване по посочения начин. От направената
констатация по бр. 13 на “Държавен вестник”
от 5.II.2002 г., както и по брой 118 от
20.XII.2002 г., когато е публикувана Инструк-
ция за изменение на Инструкция № 1 от
10.I.2002 г., се установява, че в първия брой за
председател на Надзорния съвет на НОИ е по-
сочен Емил Мирославов, член на същия съг-
ласно цитирания протокол, а във втория брой е
посочен председател на Надзорния съвет Ли-
дия Шулева. Съгласно чл. 39, ал. 1, т. 3 и ал. 2
ЗНА нареждането за обнародване се прави от
органа, който е издал акта, а когато той е ко-
лективен—от неговия председател, като към
нареждането се прилага заверен препис от ори-
гинала на нормативния акт. При съобразяване
с тази разпоредба и изискванията на чл. 10, ал. 1
от Закона за “Държавен вестник” за полагане
на подпис на ръководителя на органа, чийто
акт се предлага за обнародване, или от упълно-
мощено от него лице, под искането за обнарод-
ване на текста на съответния акт такъв е поло-
жен и това е този на председателя на Надзор-
ния съвет съобразно чл. 35, ал. 7 КЗОО. Така
основният довод на жалбоподателя по повод
оспорване на компетентността на органа, из-
дал Инструкция № 1 от 10.I.2002 г. на НС на НОИ
за условията и реда за разходване на средствата
от бюджета на държавното обществено осигу-
ряване, определени като парични помощи за